Справа № 367/7327/23
Провадження №3/367/3035/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , -

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив :

11 вересня 2023 року о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в Київській обл., м. Ірпінь, на перехресті вул. Покровська-вул. Варшавська, в порушення вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (зі змінами), на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись на другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю Ford, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі в результаті чого сталося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнав, та пояснив, що 11 вересня 2023 року він рухався по вул. Варшавська в сторону центра Ірпеня, під`їхавши до перехрестя вул. Покровська-вул. Варшавська він зупинився, подивився в ліву сторону, та не встановивши перешкод для руху, почав рух на невеликій швидкості на перехрестя, після чого відчув удар в праву частину свого автомобіля. Стверджує, що автомобіль Ford рухався по головній дорозі виїхавши на зустрічну смугу приблизно на 1 метр, в результаті цього і сталося ДТП.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Зурнаджи Є.Є. у судовому засіданні просив закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, зазначив, що в діях іншого водія ОСОБА_2 є пряме порушення вимог ПДР України, оскільки останній рухаючись по головній дорозі виїхав на зустрічну смугу, та побачивши автомобіль Toyota, який виїжджав на перехрестя мав зменшити швидкість, тим самим уникнути ДТП, проте, водій автомобіля Ford рухався на великій швидкості, що стало причиною ДТП.

Представник потерпілого в судовому засіданні, посилаючись на п. 16.11 ПДР України, стверджував, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу Toyota, який рухався другорядною дорогою, повинен був надати дорогу автомобілю Ford, який наближався до даного перехрещення по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Зазначив, що твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо поганої видимості проїзної частини по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , а також порушення ОСОБА_2 ПДР України є безпідставними, оскільки рухаючись по другорядній дорозі водій ОСОБА_1 мав обов`язок переконатися у відсутності небезпеки для руху, і тільки після цього виїжджати на перехрестя нерівнозначних доріг.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника та представника потерпілого, дослідивши матеріали справи, письмові пояснення, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

11 вересня 2023 року о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в Київській обл., м. Ірпінь, на перехресті вул. Покровська-вул. Варшавська, в порушення вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (зі змінами), на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись на другорядній дорозі не дав дорогу автомобілю Ford, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі в результаті чого сталося зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП учасник дорожнього руху притягується до адміністративної відповідальності серед іншого, за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При цьому, доведенню підлягають обставини керування особою транспортним засобом, порушення ПДР, вчинення ДТП, та наявність пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст.1 вказаного закону).

Одночасно, ст. 2 вказаного Закону закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього, зокрема, ПДР України, які відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Положеннями ст.14 Закону України «Про дорожній рух» (далі Закон) визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що ОСОБА_1 11 вересня 2023 року, керуючи транспортним засобом марки Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в Київській обл., м. Ірпінь, на перехресті вул. Покровська-вул. Варшавська був водієм, тобто учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків, поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Так, згідно п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Усі вище перелічені заходи є необхідними для встановлення усіх фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, встановлення вини особи.

В судовому засіданні досліджено наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 485928 від 11 вересня 2023 року, відповідно до якого 11 вересня 2023 року о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в Київській обл., м. Ірпінь, на перехресті вул. Покровська-вул. Варшавська, в порушення вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (зі змінами), на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись на другорядній дорозі не дав дорогу автомобілю Ford, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Слід наголосити, що протокол серії ААД № 485928 від 11 вересня 2023 року не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час фіксації правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій та заперечення щодо нього;

- схему місця події від 11 вересня 2023 року, в якій відображено місце зіткнення, що відбулося на перехресті вул. Покровська-вул. Варшавська та перелік видимих пошкоджень транспортних засобів, а саме автомобіль Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав наступні механічні пошкодження: капот, передній бампер, переднє праве крило, передні праві дверцята, пороги праві, заднє крило, задній бампер, розбиті передні фари, задня права блок фара; автомобіль Ford, реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав наступні механічні пошкодження: капот, ліве переднє крило, диск лівого переднього колеса, задні ліві дверцята, заднє ліве крило, розбитий передній бампер, передні фари, декоративна решітка радіатора, лобове скло, праве переднє крило, задня ліва блок фара, ліва та права протитуманна фара. Водії - учасники ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поставили свої підписи у вказаній схемі, будь-яких зауважень до схеми місця ДТП, у ній не зазначено;

- письмові пояснення ОСОБА_2 , згідно яких останній вказав, що рухався по головній дорозі вул. Покровська на автомобілі марки Ford, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зі швидкістю 70 км/год та на перехресті з вул. Варшавська, яка є другорядною не надаючи йому перевагу в русі виїхав автомобіль Toyota та скоїв зіткнення з його автомобілем;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він керував транспортним засобом марки Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по вул. Варшавська, з швидкістю приблизно 40 км/год, під`їхавши до перехрестя вул. Покровська-вул. Варшавська, притормозив, та щоб побачити вул. Покровська, проїхав вперед по напрямку руху, оскільки перехрестя заросло деревами та кущами, виїхавши частково на вул. Покровська він зіткнувся з автомобілем Ford, реєстраційний номер НОМЕР_2 , якого не бачив у зв`язку з обмеженою видимістю.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_1 адвокатом Зурнаджи Є.Є. в якості доказу надано висновок експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження від 05 листопада 2023 року № ВЕД-54/23, в якому зокрема зазначено, що за обставин розвитку пригоди, що викладені в наданих на дослідження матеріалах справи, в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля Toyota ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 16.11 ПДР України. Таким чином, зазначено, що за умов та характеристик виникнення даної пригоди, що вбачаються з наданих на дослідження матеріалів справи, з технічної точки зору, дії водія автомобіля Toyota ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 16.11 ПДР України, та вказана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

В п. 3 зазначеного висновку зазначено, що за умов та характеристик виникнення даної пригоди, що вбачаються з наданих на дослідження матеріалів, немає підстав технічного характеру вбачати в діях водія автомобіля Ford, реєстраційний номер НОМЕР_2 , невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР України, при цьому дії водія автомобіля Ford, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 12.9 б) ПДР України, та вказана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Стаття 124 КУпАП визначає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 485928 від 11 вересня 2023 року, водію ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 16.11 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно із п. 1 .10 ПДР України, термін «дати дорогу» має таке значення: вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

При цьому, суд критично розцінює твердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, що ДТП відбулося внаслідок перевищення швидкості потерпілим, оскільки небезпеку для руху останнього створив саме ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 16.11 ПДР України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення у своїй сукупності свідчать про те, що в діях ОСОБА_1 містяться порушення п.16.11, ПДР України, що перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками, а отже в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Одночасно, при вирішенні питання щодо необхідності проведення додаткової експертизи суд зауважує, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку, в разі необхідності, може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Як вбачається з клопотання про призначення судової експертизи, метою залучення експерта є повний та всебічний розгляд справи, а також з`ясування усіх обставин справи та зібрання всіх необхідних доказів.

На переконання судді, наведені у клопотанні доводи є необґрунтованими, при цьому не вказують на необхідність проведення додаткової експертизи та не свідчать про недостатність або взаємну суперечність наявних доказів у справі для встановлення фактичних даних події, яка ставиться у вину ОСОБА_1 .

Таким чином, в даній справі, з урахуванням зібраних доказів, суддя вважає, що матеріали справи надають можливість встановити дійсні обставини події, оцінити їх у співвідношенні з поясненнями сторін та зробити відповідний висновок про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого КУпАП, у зв`язку із чим призначення додаткової експертизи в даному випадку, не виконуватиме мети визначеної законодавцем.

Крім того, суд розглядає дану справу в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, щодо порушення ОСОБА_1 п. 16.11 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Дослідження питань щодо винуватості іншої особи, крім тієї, стосовно якої складено протокол, не є предметом даного судового розгляду.

Одночасно, суд зауважує, що призначення експертизи може призвести до затягування розгляду справи, відтак до затягування прийняття рішення у встановлений вимогами КУпАП строк.

Клопотання про проведення додаткової експертизи заявлено захисником особи яка притягається до адміністративної відповідальності 06 листопада 2023 року, в той час як справа перебуває у провадженні суду з 21 вересня 2023 року.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є держава Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Суд звертає увагу на те, що при призначенні судової експертизи, як процесуальної дії суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що відповідно може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованою. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, думку представника потерпілого, котрий заперечував у необхідності призначення експертизи у справі та беручи до уваги, що матеріали провадження містять достатньо доказів для прийняття рішення у справі, а призначення додаткової експертизи без наявності достатніх для того підстав негативно відобразиться на дотриманні строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, а відтак суд вважає, що заявлене клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Таким чином, в судовому засіданні винуватість ОСОБА_1 підтверджена доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №485928 від 11 вересня 2023 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , висновком експерта від 05 листопада 2023 року в якому зазначено, що дії водія автомобіля Toyota не відповідали вимогам п. 16.11 ПДР України, котрі суд вважає належними та допустимими. При цьому такі докази є достатніми, оскільки як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять, що ОСОБА_1 11 вересня 2023 року о 12 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в Київській обл., м. Ірпінь, на перехресті вул. Покровська-вул. Варшавська, порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно зі змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Беручи до уваги вищевикладене, суд бере до уваги сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду, котрі виключають будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване адміністративне правопорушення було вчинене особою, що притягується до адміністративної відповідальності, і вина її доведена поза розумним сумнівом на підставі наявних належних, допустимих та достатніх доказів, які узгоджуються між собою.

Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу, який необхідно визначити в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, розмір якого згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011№ 3674-VI, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 124 КУпАП, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на користь держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у вищевказаний строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та стягується подвійний розмір штрафу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В.Кравчук