Справа №: 307/5159/23
Провадження № 3-зв/307/17/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І., розглянувши заяву судді Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк Мирослави Дмитрівни про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Суддя Тячівського районного суду Стецюк М.Д. звернулася до суду з заявою про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП (справа № 307/4973/23, провадження № 3/307/1797/23).

Посилається на те, що 6 листопада 2023 року згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду її визначено головуючим суддею для розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Як вбачається з матеріалів справи, 27.10.2023, згідно постанови судді Тячівського районного суду Сас Л.Р., матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП, були повернуті до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області для правильного складання протоколу та матерів справи про адміністративне правопорушення. Згідно протоколу зборів суддів Тячівського районного суду № 8 від 08.09.2017, вирішено що у випадку надходження до суду справи про адміністративне правопорушення, яка була повернута на дооформлення, канцелярія суду передає раніше визначеному головуючому ПО справі, який направив справу на дооформлення, а у разі відсутності головуючого судді, то канцелярія суду здійснює автоматичний розподіл справ. 6 листопада 2023 року раніше визначена головуюча суддя Сас Л.Р., згідно табелю обліку робочого часу перебувала на роботі. З врахуванням викладеного, вважає, що було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, і з цих підстав заявляє собі самовідвід від розгляду справи.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та заяву судді Стецюк М.Д., суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ст. 9 даного Закону, суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або самовідвід, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід).

Однак, відповідно з ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно до вимог ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст.9Конституції України та ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України " (від 29 червня 2004 року №1906-IV), чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід (самовідвід) і порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід), та визначення підсудності. Проте діючий Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає відповідні статті, а тому, при розгляді заяви про відвід (самовідвід), слід застосувати аналогію права.

Враховуючи, що при розподілі цієї справи було порушено порядок визначення судді, самовідвід судді Стецюк М.Д. підлягає задоволенню, а справу слід передати в канцелярію суду для передачі для вчинення дій передбачених рішенням зборів суддів від 08.09.2017 року.

Керуючись стст. 6, 9, 48, 63 Закону України "Про судоустрій і статус суддів ", ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, ст. 8 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори", стст. 75, 81 КПК України, стст. 283, 284 КУпАП

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Заяву про самовідвід судді Тячівського районного Стецюк Мирослави Дмитрівни у справі про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП (справа № 307/5159/23, провадження № 3/307/1895/23) - задовольнити.

Матеріали справи (справа № 307/5159/23, провадження № 3/307/1895/23) передати до канцелярії суду для передачі її раніше визначеному судді.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Тячівського

районного суду В.І. Гримут