Справа №359/9546/23
Провадження № 3/359/4593/2023
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участю особи, яка притягається до відповідальності адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в:

24.09.2023 року о 14 год. 55 хв. на а/д Т 1026 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Duster СКС RDS 02 PN», д.н.з. НОМЕР_2 , та під час зміни напрямку руху був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, потерпілих немає. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину визнав, просив суворо не карати. Також зазначив, що він був при виконанні та реагував на виклик, тому був не уважним, і поспішав для виконання обов`язків поліцейського за викликом в складі екіпажу.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку, що окрім визнання вини вина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 24.09.2023 року серії ААД №199852, з яким правопорушник ознайомлений, схемою місця ДТП від 24.09.2023 року, письмовими пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 від 24.09.2023 року.

У відповідності до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

За змістом ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує правам і свободам громадян, якщо ця небезпека за даних обставини не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною ніж відвернена шкода.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності, однак лише у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Таким чином, суду необхідно встановити, чи були вчинені ОСОБА_1 дії, які кваліфіковано працівником поліції як адміністративне правопорушення, у стані крайньої необхідності.

Дії ОСОБА_1 хоч і свідчать про порушення п.10.1 ПДР України, однак, за встановлених у ході судового розгляду фактичних обставин справи, останній був вимушений вчинити такі дії. Вказане, на думку судді, свідчить про те, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності.

При цьому, суддя враховує, що окрім пошкодження транспортних засобів, інших наслідків не настало.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку за таких обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, слід закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 124, 247 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк