ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2023 Справа №607/20688/23

Провадження №3/607/8538/2023

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши в м. Тернополі матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2023 року о 13 год. 00 хв. встановлено, що ОСОБА_1 проживає АДРЕСА_1 , 27.09.2023 року біля 21 год. 30 хв. по місцю спільного проживання вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство відносно сестри ОСОБА_2 , яку ображав та принижував, висловлювався нецензурно, застосовував їй в обличчя газовий балончик з перцевим спреєм, чим заподіяв шкоду психічному здоров`ю, а також фізичному здоров`ю спричинив біль та страждання, чим порушив вимоги п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився, однак про розгляд був повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення. Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглядати справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закону), домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 зазначеного вище Закону).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- відомостями, які містяться в протоколі про адміністративні правопорушення серії ВАД №038363 від 14 жовтня 2023 року;

- витягом з ІПНП рапортом інспектора чергового відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 27 вересня 2023 року, який узгоджується з відомостями, які містять в протоколі про адміністративне правопорушення.

- письмовими поясненнями особи відносно якої складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 14 жовтня 2023 року та потерпілої ОСОБА_2 від 27 вересня 2023 року, в яких описано обставини вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 .

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто вчинення будь яких дій фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення беру до уваги характер вчинених правопорушень, обставини справи, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його майновий стан, враховуючи відсутність обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчиненні адміністративні правопорушення вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

При цьому, суд зазначає, що згідно з п. 9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп - звільнені від сплати судового збору. Згідно відомостей, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, а тому при розгляді даної справи, судовий збір з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не стягується.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 173-2, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

СуддяЛ. В. Делікатна