ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/22144/23

Провадження № 33/4820/599/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Півовара В.О.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Гопки В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гопки В.В. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 29 липня 2023 року близько 14.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в коридорі загального користування, висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , після чого штовхнув останнього, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Разом з тим, ОСОБА_2 29 липня 2023 року 2023 року близько 14.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в коридорі загального користування висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

В подальшому ОСОБА_2 29 липня 2023 року близько 14 год. 15 хв. за адресою:

АДРЕСА_2 , перебуваючи в коридорі загального користування висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_1 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Гопка В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду в частині визнання винним ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, решту постанови залишити без змін.

Апелянт не заперечує факту конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який відбувся 29 липня 2023 року 2023 року близько 14.00 год. за вище вказаною адресою з приводу перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння в коридорі загального користування, що і не заперечив сам ОСОБА_2 . Однак будь яких допустимих і належних доказів вини у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 немає.

На думку захисника, суд дійшов помилкового висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статті 173 КУпАП, оскільки з наданих письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 конфлікт почав саме ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 намагався його заспокоїти. Свідок ОСОБА_5 є співмешканкою ОСОБА_2 , яка 29.07.2023 вживала спритні напої разом із ним, тому її пояснення є необ`єктивними.

Наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 був складений працівником поліції виключно з пояснень ОСОБА_2 , про що сам поліцейський підтвердив у суді першої інстанції.

Захисник вказує на той факт, що відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №964243 від 15.08.2023 року, який складений стосовно ОСОБА_1 , свідків вчинення адміністративного правопорушення немає.

Позиції учасників судового провадження

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Гопка В.В. у судовому засіданні підтримали доводи поданої апеляційної скарги та просили закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, поважних причин не повідомив, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду, згідно ч.6 ст.294 КУпАП.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гопку В.В., допитавши свідка ОСОБА_6 , перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За правилами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому, в силу приписів 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 , 29 липня 2023 року близько 14 год. за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в коридорі загального користування, висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , після чого штовхнув останнього, чим порушив громадський порядок і спокій громадян та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

Обґрунтовуючи свій висновок, суд посилається на наявні у матеріалах справи докази, а саме: дані протоколу про адміністративні правопорушення; пояснення осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , покази потерпілої ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Проте, з таким висновком судді суду першої інстанції погодитися не можна з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Натомість, суд першої інстанції не дотримався зазначених вище положень та не з`ясував фактичні обставини цього адміністративного правопорушення для повного, всебічного й об`єктивного розгляду справи, як цього вимагає стаття 245 КУпАП та стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і, як наслідок, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення та прийняв незаконне і необґрунтоване рішення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з диспозицією, відповідальність за статтею 173 КУпАП передбачена за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Безпосереднім об`єктом охорони за статтею 173 КУпАП є громадський порядок.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюджена форма дрібного хуліганства - нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце.

Громадське місце - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже, громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року, при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП необхідно встановити факт того, що особа дійсно в активній формі, безпричинно, з власної ініціативи чи через незначний привід порушила громадський порядок і спокій громадян, перешкоджала нормальним умовам їх життєдіяльності чи відпочинку.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до статті 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляд справи Конвенцію про захист прав і основоположних свобод і протоколів до неї, та практику Європейського суду з прав людини і Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом (пункт 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України»).

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 964243, ОСОБА_1 , 29 липня 2023 року близько 14 год. за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в коридорі загального користування висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , після чого штовхнув останнього, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Однак, наголошую, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності також будь-яких інших доказів не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи, оскільки не є імперативним фактом доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції, та, відповідно до статті 251 КУпАП, є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі, але не є остаточним і достатнім доказом для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП.

В суді першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склалися тривалі неприязні відносини і у вказаний час на між ними виник конфлікт.

При цьому, потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а також свідок ОСОБА_4 наполягали, що у вказаний час ОСОБА_2 перебував в стані сп`яніння, поводив себе неадекватно, виражався нецензурною лайкою та погрожував ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно заяви ОСОБА_3 (а/с 23), а також її письмових пояснень (а/с 42) саме ОСОБА_2 29 липня 2023 року близько 14 год. в коридорі загального користування по АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розпочав конфлікт, коли вона зробила зауваження щодо безладу у місцях загального користування у гуртожитку, ображав її, не пропускав піти до дитини, яка плакала. На цей шум вийшов ОСОБА_1 та намагався заспокоїти ОСОБА_2 , який у відповідь провокував бійку, не втримався на ногах та впав. Співмешканка ОСОБА_2 . Алла намагалася його заспокоїти. ОСОБА_3 викликала поліцію та коли чекала їх приїзду, бачила, як ОСОБА_2 з вікна 4 поверху кинув скляну банку у бік ОСОБА_1 .

Як вбачається з постанови судді, факт перебування ОСОБА_2 в стані сп`яніння ним у суді не спростовувався.

Натомість, суд не дав оцінки цим показам потерпілої ОСОБА_3 .

Допитаний як свідок працівник поліції ОСОБА_6 показав, що на місце події він не виїжджав, а тільки складав протоколи про адміністративні правопорушення на підставі заяв потерпілих, свідків не допитував. Він не може пояснити, чому за наявності заяв про перебування ОСОБА_2 у стані сп`яніння його не направили на огляд на стан сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 був складений виключно з пояснень ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції, пославшись на покази потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а також свідка ОСОБА_4 , не дав їм належної правової оцінки, не з`ясував чи було вчинено ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, не з`ясував повно, всебічно і об`єктивно всі обставини справи, і як наслідок передчасно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є слушними.

Натомість, в ході апеляційного розгляду встановлено, що 29 липня 2023 року близько 14 год. в коридорі загального користування по АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розпочав конфлікт із ОСОБА_3 , ображав її, висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, не пропускав піти до дитини, яка плакала. На цей шум вийшов ОСОБА_1 та намагався заспокоїти ОСОБА_2 , який у відповідь провокував бійку, не втримався на ногах та впав. ОСОБА_3 викликала поліцію та коли чекала їх приїзду, бачила, як ОСОБА_2 з вікна 4 поверху кинув скляну банку у бік ОСОБА_1 .

Показання ОСОБА_2 у суді першої інстанції, що винуватцем конфлікту у вказаний день був саме ОСОБА_1 , який і виражався у його бік нецензурною лайкою, наніс йому удари та штовхнув, спростовуюся показами потерпілої ОСОБА_3 , а також, враховуючи, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склалися тривалі неприязні відносини, то до їх свідчень слід критично ставитися та оцінювати їх у сукупності із іншими доказами.

Вважаю слушними доводи захисника, що пояснення свідка ОСОБА_5 , яка є співмешканкою ОСОБА_2 та які спростовуються показами потерпілої ОСОБА_3 , не можуть бути самостійним беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 протиправних дій.

Отже, згідно встановленого в ході апеляційного розгляду, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які проживають на одному поверсі у гуртожитку, склалися тривалі неприязні відносини, 29 липня 2023 року близько 14 год. в коридорі загального користування по АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 розпочав конфлікт із ОСОБА_3 , тоді як ОСОБА_1 вийшов на їх шум та намагався заспокоїти ОСОБА_2 .

Сам факт звернення ОСОБА_2 до відповідних органів з підстав вчинення щодо нього хуліганських дій, у відповідь на заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_1 стосовного його дій 29 липня 2023 року, при наявності тривалого конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та за встановлених обставин, не підтверджує того, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство.

Враховуючи наведене, вважаю не доведеним вчинення 29 липня 2023 року близько 14 год. ОСОБА_1 дрібного хуліганства, за обставин, описаних у протоколі, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і не викликали сумніви у суду.

Аналізуючи у сукупності зазначені вище норми законодавства та надані докази, доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції припустився порушення вимог закону про адміністративну відповідальність, розглянув протокол про адміністративне правопорушення, при цьому не з`ясувавши чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, не з`ясувавши повно, всебічно і об`єктивно всі обставини справи, і як наслідок передчасно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Відповідно до п.39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме нецензурну лайку в громадських місцях, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що оскільки обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджуються належними та допустимими доказами, а наявні в матеріалами справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, а тому постанова судді першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гопки В.В. задовольнити.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2023 року в частинні визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 гривень, скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 173 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя