Номер провадження: 33/813/1720/23
Головуючий у першій інстанції Суворова О. В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Журавльов О.Г., за участі: секретаря судового засідання Бойко В.В., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Шепеля В.С., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Шепеля В.С. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.08.2023, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 89 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.08.2023 року ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 89 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень з конфіскацією тварин.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Встановлено, що 08.06.2023 року о 11-00 години, знаходячись в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 жорстоко поводилась з тваринами, а саме кролями, котами та собаками , морила їх голодом, в приміщенні зафіксовано антисанітарію, що спричинило мучення тварин та завдало їм фізичних страждань.

За цим фактом співробітниками поліції стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №212236 від 08.06.2023 року за ч. 2 ст. 89 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Шепель В.С. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи обґрунтовує тим, що постанова є необґрунтованою у зв`язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Вказує, що відсутні жодні докази того, що саме 08.06.2023 року ОСОБА_1 жорстоко поводилась з тваринами, а саме кролями, котами та собаками, морила їх голодом.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Шепеля В.С., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Визнаючи винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 89 КУпАП, суд першої інстанції згідно із вимогами статей 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Визначення поняття жорстокого поводження з тваринами міститься в Законі України «Про захист тварин від жорстокого поводження» та включає в себе знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило мучення, завдало їм фізичного страждання, тілесні ушкодження, каліцтво або призвело до загибелі, нацьковування тварин одна на одну та на інших тварин, вчинене з хуліганських чи корисливих мотивів, залишення домашніх та сільськогосподарських тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин.

Статтею 35 даного Закону передбачено, що за порушення вимог цього Закону винні особи несуть кримінальну, адміністративну та цивільно-правову відповідальність згідно із законом.

Нормами Кримінального кодексу України та КУпАП розмежована відповідальність за жорстоке поводження з тваринами в залежності від наслідків, що настали.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 89 КУпАП передбачає відповідальність за знущання над тваринами, завдання побоїв або вчинення інших насильницьких дій, що завдали тварині фізичного болю, страждань і не спричинили тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 КУпАП, ті самі дії, вчинені стосовно двох і більше тварин, або групою осіб, або особою, яку протягом року піддано адміністративному стягненню за таке саме порушення, які тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією тварини, якщо перебування тварини у власника становить загрозу для її життя або здоров`я.

Об`єктом вказаного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони тваринного світу (див. Закони України «Про тваринний світ», «Про захист тварин від жорстокого поводження», «Про ветеринарну медицину», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про захист населення від інфекційних хвороб» тощо).

Безпосередній об`єкт встановлений порядок поводження з тваринами.

Предмет посягання тварини, що знаходяться на волі, в напіввільних умовах або тримаються у неволі.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: жорстокому поводженні з тваринами; мордуванні тварин; вчиненні інших дій, які призвели до мучення, каліцтва чи загибелі тварин.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Умови утримання тварин повинні задовольняти їх природні потреби в їжі, воді, сні, рухах, контактах із собі подібними, у природній активності та інші потреби. Кількість тварин, що утримуються, обмежується можливістю забезпечення їм умов утримання відповідно до вимог закону. Місце утримання тварин повинно бути оснащено таким чином, щоб забезпечити необхідні простір, температурно-вологий режим, природне освітлення, вентиляцію та можливість контакту тварин із природним для них середовищем.

Відповідно до ст. 18 Закону, при поводженні з тваринами не допускається: використання оснащень, інвентарю, що травмують тварин; примушування тварин до виконання неприродних для них дій, що призводять до травмувань; нанесення побоїв, травм з метою примушування тварин до виконання будь-яких вимог; використання тварин в умовах надмірних фізіологічних навантажень тощо.

Згідно ст. 22 Закону, при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана: дбати про домашню тварину, забезпечити їй достатню кількість їжі та постійний доступ до води; надавати можливість домашній тварині здійснювати необхідні рухи, контактувати з собі подібними; забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання; забезпечити наявність на домашній тварині нашийника з ідентифікуючими позначками; забезпечувати своєчасне надання домашній тварині ветеринарних послуг (обстеження, лікування, щеплення тощо); негайно повідомляти медичну або ветеринарну установу про випадки заподіяння домашньою твариною ушкоджень здоров`ю людині або іншим тваринам; негайно доставляти домашню тварину, яка вчинила дії, передбачені абзацом сьомим цієї статті, у ветеринарну установу для огляду; запобігати неконтрольованому розмноженню домашніх тварин.

Всупереч доводів апеляційної скарги, вина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 89 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 та письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 .

Крім того, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 89 КУпАП підтверджується показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , допитаних в суді першої інстанції.

Одночасно судом першої інстанції оглянуто відеозаписи надані свідком ОСОБА_2 та фотозображення стану приміщення.

Таким чином, суд першої інстанції з`ясувавши всі обставини справи дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 89 КУпАП України. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин, викладених у апеляційній скарзі, а також у суді першої інстанції, апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

Доводи апеляційної скарги з приводу невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 89 КУпАП не знайшли свого підтвердження, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, повністю спростовуються матеріалами справи, а тому апеляційний суд вважає, що вони не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Шепель В.С. - залишити без задоволення.

Постановусудді Приморського районного суду м. Одеси від 24.08.2023, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 89 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов