ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року водій ОСОБА_1 15 червня 2023 року о 18.03 год. в м. Дніпрі по пр.Слобожанському, 104 керував т/з ВАЗ 210930-20, н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився із застосуванням газоаналізатору Drager Alcotest 6820 ARHK-0551, результат тесту 0,43 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та постановити нову, якою справу закрити на підставі ст.247 КУпАП.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказує, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 19 вересня 2023 року.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що судом порушено вимоги ст. 268 КУпАП, а саме справу розглянуто за його відсутності за наявності заяви про відкладення розгляду справи з метою підготовки правової позиції адвокатом. Зазначає, що судом відмовлено у доступі до правосуддя, а саме відмовлено у надані копії наявних у матеріалах справи відеоматеріалів. Вказує, що судом в порушення ст. 285 КУпАП не було направлено йому копію оскаржуваної постанови.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, у зв`язку з чим справу розглянуто за відсутності вказаної особи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 07 вересня 2023 року за відсутності учасників справи. З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 до суду першої інстанції 26 вересня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що справу було розглянуто за відсутності учасників, копію оскаржуваної постанови було отримано ОСОБА_2 лише 19 вересня 2023 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду та позицію колегії суддів Третьої судової палати Верховного Суду, яка викладена у постанові суду від 11 вересня 2019 року при розгляді справи №130/2448/16-к, відповідно до якої без повного тексту судового рішення особа позбавлена можливості надати належне обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; чеком газоаналізатору Drager Alcotest 6820 ARHK-0551, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 0,43 проміле; відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом устані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи ОСОБА_1 стосовно порушення його права на захист, оскільки справу розглянуто у його відсутність, є безпідставними з огляду на наступне.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 265225 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться в приміщенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська о 09.00 год.16 липня 2023 року, про що свідчить підпис останнього.

Також, як слідує з наявних в матеріалах справи клопотань ОСОБА_1 , останній був повідомлений про дату та час розгляду справи.

При цьому ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього 15 червня 2023 року протоколу про адміністративне правопорушення, з моменту його надходження 03 липня 2023 року до суду першої інстанції до дня ухвалення оскаржуваної постанови, а саме 07 вересня 2023 року, тобто протягом більше, ніж 2 місяці, жодних заходів, спрямованих на ознайомлення з матеріалами справи та залучення адвоката, не здійснив, зловживаючи своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, 04 вересня 2023 року подав клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи та отримання послуг адвоката.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи 04 вересня 2023 року ОСОБА_1 був ознайомлений з матеріалами справи.

При цьому, хоча ОСОБА_1 і посилається в апеляційній скарзі на те, що йому було відмовлено в ознайомленні з відеозаписом з бодікамери поліцейського, однак в матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження зазначеної обставини.

Так само в матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не зазначено ОСОБА_1 обставини, які перешкодили йому протягом досить тривалого часу, а саме з моменту складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та до дня винесення оскаржуваної постанови, скористатись послугами адвоката.

На переконання апеляційного суду дії ОСОБА_1 свідчать про його ухилення від участі у розгляді справи та безпідставне умисне затягування її розгляду.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це - роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЕСПЛу справі Шульга проти України від 02 грудня 2010 року), і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (рішення ЕСПЛу справі Мусієнко проти України від 20 січня 2011 року).

Тому, правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом, направленим на недопущення (уникнення) задоволення вимог.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського Суду з прав людини суд першої інстанції з урахуванням вимог ст. 268 КУпАП обгрунтовано розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та суд апеляційної інстанції не вбачає порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_1 під час розгляду справи.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи сертифікату відповідності, свідоцтва про повірку приладу «Drager Alkotest 6820», його сертифікату якості та сервісної книжки,суд не приймає до уваги, оскільки на час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Drager Alkotest 6820» та під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 клопотань про надання сертифікату відповідності, свідоцтва про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки, сертифікату якості та його сервісної книжкине заявляв.

Крім того, як слідує з матеріалів справи огляд проводився за добровільною згодою ОСОБА_1 , за результатами огляду складено відповідний акт та роздруковані на папері його показники, які долучені до матеріалів справи. Вищевказаний акт огляду був підписаний ОСОБА_1 без будь - яких зауважень.

Всупереч доводам ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння відповідали вимогам, передбаченим ст.ст. 254 - 256 КУпАП, та приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух» та «Про Національну поліцію».

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот