ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Мельник А.С., адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР № 271138 від 17.08.2023 року, встановлено, що 17.08.2023 року гр. ОСОБА_1 порушив терміновий заборонний припис АА № 423230 від 16.08.2023 року, а саме: контактував з гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: знаходився у квартирі, розмовляв, спілкувався.

Згідно протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив суд закрити справу відносно нього, у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 Гриценюк В.О. надіслав до суду письмове клопотання, в якому просив суд закрити справу відносно його підзахисного, у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. В обґрунтування клопотання захисник зазначив наступне. Підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 став терміновий заборонний припис стосовно кривдника, серії АА №423230 від 16.08.2023 року, який відсутній в матеріалах справи. Крім того, вказаний ТЗП складений без дотримання чіткої заборони контактувати з постраждалою особою, а інших доказів, які б стали підставою визнання факту домашнього насилля, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи не містять, відтак відсутня можливість встановити наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1

ОСОБА_1 та захисник Мельник А.С. в судовому засіданні підтримали вищевказане клопотання та просили його задовольнити.

З метою дотримання принципів повноти та всебічності судового розгляду судом викликалась потерпіла ОСОБА_2 для надання пояснень по справі, однак в судове засідання не з`явилась та надіслала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення сторін провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 чт. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР № 271138 від 17.08.2023 року, встановлено, що 17.08.2023 року гр. ОСОБА_1 порушив терміновий заборонний припис АА № 423230 від 16.08.2023 року, а саме: контактував з гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: знаходився у квартирі, розмовляв, спілкувався, тим самим на думку органу, який склав протокол, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім протоколу до матеріалів справи долучені: рапорт працівника поліції; пояснення ОСОБА_2 від 17.08.2023 року; заява ОСОБА_2 від 17.08.2023 року.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

При цьому, до матеріалів справи не долучено терміновий заборонний припис серії АА №423230 від 16.08.2023 року, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, який став підставою для складання вказаного протоколу стосовно ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В результаті аналізу досліджених доказів, суд дійшов до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а саме: у вчиненні домашнього насильства, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення та вчинення ОСОБА_1 протиправних дій щодо ОСОБА_2 і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого йому діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час, ст. 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, суд не вбачає підстав для притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні достатні об`єктивні дані, які вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі чого справу про адміністративне правопорушення стосовно нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 9, 10, 24, 33, 173-2, 221, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси Ірина ЦИБ