Провадження № 3/337/2191/2023
ЄУН № 337/5910/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Ширіна Світлана Анатоліївна, розглянувши адміністративний протокол Серії ААД № 409159 , що надійшов з УПП у Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якого протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП , призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

встановила :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 409159 від 07.10.2023 року, гр. ОСОБА_1 , якого протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, 07.10.2023 р. о 16:19 год. в м. Запоріжжі по вул. Запорозького козацтва, в порушення п.2.1 (а) Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом мопедом «Yamaha Joc-16» шасі № НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Викликаний у судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, про місце, день та час розгляду адміністративного протоколу складеному відносно нього, повідомлявся належним чином, шляхом направлення через додаток «Viber» смс-повідомлення на номер мобільного телефону зазначеного правопорушником гр. ОСОБА_1 під час складання протоколу, яке останнім отримувалось, про що свідчить довідка про отримання смс-повідомлення. За таких обставин, суддя вважає , що правопорушник не з`явився до суду без поважних причин.

Суддя вважає, що гр. ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто, в повній мірі реалізувати свої права передбаченої ст.286 КУпАП. Останній не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушень.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були.

На підставі ст. 168 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідно до ст. 268 КУпАП, присутність особи, щодо якої складено протокол за ст. 126 КУпАП, не є обов`язковою.

Неявку до суду гр. ОСОБА_1 суд вважає способом захисту гр. ОСОБА_1 з метою ухилення від притягнення її до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності гр. ОСОБА_1 . Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови) , що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення , отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації .

Відповідно до вимог ст.245, ст.280, ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення , одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. №23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення № 409159 серії ААД від 07.10.2023 року, рапортом співробітників поліції, довідкою УПП в Запорізькій області ДПП в якій зазначено, що ОСОБА_3 права керування транспортними засобами не має, архівом правопорушень та копією постанови від 04.02.2023 р., якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані суддею за ч.5 ст.126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Санкцією ч.5 ст.126 КУпАП передбачено накладання на особу, якою вчинене таке правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Як вбачається з матеріалів справи, гр. ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував та не має права керування транспортним засобом. Крім того , транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 йому не належить, транспортний засіб, відповідно до протоколу, належить іншій особі ОСОБА_4 .

За таких обставин, на думку судді за правопорушення вчинене ОСОБА_1 необхідно призначити стягнення, передбачене санкцією за ч.5 ст.126 КУпАП без застосування позбавлення права керування, оскільки таке право у особи відсутнє та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки він не є власником транспортного засобу яким він керував.

Відповідно ст. 33 КпАП України, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини які пом`якшують відповідальність.

Суддя вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення та винуватість в ньому ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у суду немає.

Об`єктивно з`ясувавши обставини справи, повно та всебічного дослідивши надані суду докази, обставини скоєння адміністративних правопорушень, суддя вважає ОСОБА_1 стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення ст.23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП України та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.7,9,33,126, 245,252,280,283,284, 287,288 КУпАП, Конституцією України , суддя , -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 40800(сорок тисяч вісімсот) грн.. 00 коп. без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником в прибуток держави не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу за наступними реквізитами: Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);Отримувач коштів : ГУК у Зап.обл./Запорізька обл. /21081300;Код ЄДРПОУ отримувача: 37941997;Номер рахунку отримувача: UA 0008001, код класифікації доходів бюджету : 21081300.

У разі несплати впродовж 15 днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, на підставі ст. 308 КУпАП стягнути у примусовому порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подвійний розмір штрафу, тобто 81600,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави ( Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЄДРПОУ отримувача : 37993783; Номер рахунку отримувача : UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106)судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 536,80 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня її постановлення.

Суддя

Хортицького районного суду С.А. Ширіна

м. Запоріжжя

01.11.2023