Справа № 445/846/23
провадження № 3/445/595/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2023року Суддя Золочівського районного суду Львівської області Сивак В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 016303 від 23.04.2023, ОСОБА_1 , 23.04.2023, о 16 год. 25 хв., у с. Бір Золочівського району Львівської області, керував Mazda 626, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку, із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 0,29 проміле.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вказав, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнає. Зазначив, що був зупинений працівниками поліції без належних на це підстав. Також зазначив, що при його освідуванні інспектори поліції грубо порушили порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не роз`яснили йому право не погодитись із результатом такого огляду, що проводився на місці зупинки та право проїхати в медичний заклад для проходження вказаного огляду, на чому він наполягав останнім. Крім того вказав, що направлення на огляд в медичному закладі йому не вручалось, з результатом технічного приладу газоаналізатора Драгер він був не згідний та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сеньків О.Я. подав суду письмове заперечення у яких посилається на порушення працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування таких вимог зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази щодо наявності у працівників поліції законних підстав для зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, у зв`язку з чим виконувати всі наступні вимоги поліцейських він не був зобов`язаний, а всі складені відносно нього процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Захисник також посилається на порушення процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що виразилось у тому, що на місці зупинки ОСОБА_1 не погодився з результатом технічного приладу газоаналізатора та виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, про що повідомив працівників поліції, втім таке бажання ОСОБА_1 інспекторами поліції було проігноровано, тому, на думку захисника, в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення вимог пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України, оскільки перебування його в стані алкогольного сп`яніння не встановлено у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За змістом частини першої ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Але у матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де б були зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що і стало є однією з підстав для прийняття рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

Форма такого направлення встановлена п. 8 розділу ІІ Інструкції № 1452/735МВС та наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Лише наявність вказаного направлення в матеріалах справи є відповідним доказом направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я транспортного засобу відповідно до вимог ст. 266 КУпАП для виявлення чи спростування стану сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, фактично, єдиною підставою для складення протоколу був лише акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23 квітня 2023 року. ОСОБА_1 добровільно проходив огляд, що свідчить його безумовне виконання вимог працівника поліції, та жодного разу не відмовився від проходження огляду, цей факт підтверджує наданими відеозаписами.

Зокрема, з відеозаписів з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції провели огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Драгер на місці зупинки транспортного засобу.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 в результаті сумнівався, оскільки вживав алкогольні напої ( пиво) за добу до проходження огляду, намагався з`ясувати, яким чином перевірити результат, тобто фактично не погоджувався з його результатом. В свою чергу працівники поліції не направили ОСОБА_1 в найближчий заклад охорони здоров`я.

Крім цього, відповідно до п.п.2,3, 6, 7 р.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 016303 від 23.04.2023, ОСОБА_1 ставиться у провину керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Надаючи оцінку долученим до протоколу доказам, поясненням правопорушника, доводам його захисника, а також відеозапису із нагрудної камери працівників поліції, суд враховує, що на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного пристрою ОСОБА_1 погодився, однак після проходження такого огляду наполягав на проходженні вказаного огляду в медичному закладі, що свідчить про його непогодження з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, в даному випадку за обставин незгоди водія ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, його огляд відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП мав бути проведений у закладі охорони здоров`я.

Відтак, доказами по справі не підтверджується виконання у повному обсязі вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Таким чином, з огляду на досліджені докази, суд приходить до переконання, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діяннях ОСОБА_1 не підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин, вважаю, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 251, 252, 256, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н ОВ И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя:В. М. Сивак