Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/6457/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі судді А.А.Надопта, розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, щодо притягнення до адміністративної відповідальності-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючий, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Працівниками Виноградівського РВ ГУВС в Закарпатській області 14.09.2023р. був складений протокол серії ВАБ №967397 за ст.185 КУпАП відносно ОСОБА_1 про те, що він 14.09.2023р. близько 16.30 години, перебуваючи в нетевверезому стані на вул.Л.Толстого в смт.Королево, Берегівського району здійснив непокору законним вимогам працівників поліці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зокрема, про припинення правопорушення, поводив себе зухвало та нахабно, шарпав за формену одежу, на законні вимоги та зауваження не реагував.

Будучи належними чином повідомленим про час та місце розгляду справи у суді, в тому числі судовою повісткою та через повідомлення в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився. Останній рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію отримував, зокрема, від отримання судової повістки відмовився (оголошення на Офіційному Веб-сайті Виноградівського районного суду), до суду не з`явився, клопотання про причини неявки до суду та відкладення розгляду справи не заявляв, а тому суд, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989р. про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу за його відсутності, що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Окрім того, з цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що за змістом вимог КУпАП учасники судового процесу та їхні представники повинні з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіряючи поважність причин неявки в судове засідання правопорушника суд встановив, що йому надсилались судові повістки про виклик в судове засідання на адреси, засоби зв`язку, які зазначено в протоколі, однак він жодного разу не з`явився і не повідомляв суд про поважність причин неявки в судові засідання. Така поведінка відповідача суперечить приписам КУпАП, а тим більше що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, з метою запобігання безладному руху справи з врахуванням особливостей судового процесу, та зважуючи на те що сторони нових доказів ніж ті, що подано до суду, не зможуть подати і такі слід вважати достатніми для вирішення справи, то зазначене на переконання суду щодо розгляду справи за відсутності праавопорушника не вплине на своєчасний розгляд справи та не призведе до порушення процесуальних прав сторін, а відтак, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Згідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю доведеною вину ОСОБА_4 .Розгона у вчиненні правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП.

Згідно до вимог ст.7 ч.1 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а у відповідності до вимог ст.245 цього закону завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Диспозиція ст.185 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185КУпАП суд враховує постанову Верховного Суду України від 03 березня 2014 року по справі № 5-49к13, рішення Європейського суду з прав людини по справі «Веренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, де зазначено, що суть вимоги працівника поліції, з метою надання оцінки законності є обов`язковим елементом для кваліфікації дій за ст.185 КУпАП.

Судом на підставі належних та достовірних доказів, яким суд дав належну оцінку, встановлено, що саме ОСОБА_1 14.09.2023р. близько 16.30 години, перебуваючи в нетверезому стані на вул.Л.Толстого в смт.Королево, Берегівського району здійснив непокору законним вимогам працівників поліці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зокрема, про припинення правопорушення, поводив себе зухвало та нахабно, шарпав за формену одежу, на законні вимоги та зауваження не реагував, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №967397 від 14.09.2023р., протоколом №0000766 від 14.09.2023р. про адміністративне затримання ОСОБА_1 , витягом по даним інформаційного порталу Національної поліції України, а також фактичним даними рапортів працівників поліції, згідно до яких останій здійснив непокору законним вимогам працівників поліції при здійсненні ними своїх прямих службових повноважень.

Тому, з огляду на це у суду є всі обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.185 КУпАП, тобто злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника міліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі мають бути законодавчо обґрунтовані.

Згідно п.7 постанови Верховного Суду України №8 від 26.06.1992р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків... або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Обираючи вид та міру стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та приходить до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах розміру, передбаченого санкцією ст.185 КУпАП.

Відповідно до ст.ст.40-1, 283 КУпАП, ст.4 ч.2 п.5 ЗУ «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 536,80 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі викладеного, відповідно до вимог та керуючись ст.ст.23,185,293-294 КУпАП України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а вразі оскарження або опротестування постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі не сплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна. Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через через Виноградівський районний суд.

СуддяА. А. Надопта