ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

Суддя Рівненського міського суду Діонісьєва Н.М., за участі захисника Беруна Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , НОМЕР_1 , працюючої головним бухгалтером ТОВ "ВСТ - ТРАНС", проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 2 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушенняN4880/Ж12/17-00-07-03 від 27 червня 2023 року, що складений головним державним інспектором відділу перевірок з відшкодування ПДВ ГУ ДПС у Рівненській області Дмитрук Тетяною Вікторівною, вбачається, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, а саме: головним бухгалтером ТОВ "ВСТ - ТРАНС", здійснила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, що призвело заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість та завищення від`ємного значення з ПДВ на загальну суму 24390 грн.. за вересень 2022р, в зв`язку з чим ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явились.

Від захисника надійшли письмові заперечення на вказаний протокол в яких він просив провадження у справі закрити, в зв`язку з відсутністю безпосередньо в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, які були підтримані ним у судовому засіданні.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, поданими запереченнями, встановивши обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що передбачені ст. 251 КУпАП, прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, зважаючи на наступне.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, судя звертає увагу, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їхсукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

Отже, на суддю при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення ст. 278 КУпАП покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Так, за змістом ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення, а сааме адміністративна відповідальність настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Суд, дослідивши протокол N4880/Ж12/17-00-07-03 від 27 червня 2023 року про адміністративне правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ВСТ - ТРАНС", щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 02.06.2023, дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення, з огляду на наступне.

Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушенняN4880/Ж12/17-00-07-03від27 червня 2023 , вбачається, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення: порушення ведення бухгалтерського обліку, а саме п. 200, п. 200.4 "б", "в" Податкового кодексу України із змінами та доповненнями.

Проте на думку суду, в данному випадку, у протоколі міститься формальнее посилання на норми Податкового кодексу України та наведено наслідки порушення таких норм завищення залишку від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту й поряд, з цим, відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за результатами перевірки за вказаніперіоди. Завищення залишку від`ємного значення є наслідком порушення порядку ведення податкового обліку, а не самим порушенням.

Диспозиці ястатті 163-1 КУпАП передбачає самостійні конкретні дії, які утворюють об`єктивну сторону такого правопорушення як порушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Крім того, сам протокол про адміністративне правопорушення ґрунтується на акті документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Із акту вбачається, що дана перевірка відшкодування заявленої суми ПДВ відбувається повторно, та на даний час оскаржена до ДПС України тобто сума податвого зобов`язання є неузгодженої

Будь-які інші докази, окрім зазначеного акту та протоколу про адміністративне правопорушення у матеріалах справи відсутні.

Складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не відображено суть адміністративного правопорушення, оскільки фактично не зазначено об`єктивної сторонни правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, та як її складові не розкриті. Тобто не зазначено, які конкретні порушення ведення податкового обліку допустив головний бухгалтер ТОВ "ВСТ - ТРАНС", не зазначені конкретні дії чи бездіяльність, які мали місце і полягали у порушенні чи нездійсненні нею передбачених законодавством правил ведення податкового обліку.

Відповідно до Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлення порушень законодавства, та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника, податку, не є актом індивідуальної дії. Він є лише документом, що фіксує певні обставини.

Оскільки акт перевірки є єдиним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували наявність викладених у ньому обставин, тому неможливо встановити вину ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові Верховного Суду від 08 вересня 2020 року по справі N П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власнупозиціющодонаявностіпевнихдопущенихплатникомподатківпорушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

На підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки від 02.06.2023 складений протокол про адміністративне правопорушення, але відомості про винесене податкове повідомлення-рішення у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Відповідно до вимогст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Зі змісту статті 62 Конституції України вбачається, що ніхто не може бути підданий покаранню інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку, усісумнівищододоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам "Кобець протии України" від 14.02.2008, "Берктай протии Туреччини" від 08.02.2001, "Лавенте протии Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, сааме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор протии Португалії" від 09.06.98, п. 54 рішення у справі "Шабельник апроти України" від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (даліКонвенція) (рішенні у справі "Карелін протии Росії" від 20.09.2016).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП.

Статтею 19 КонституціїУкраїнип ередбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, щопередбаченіКонституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.163-1 КУпАП закрити, у зв`язку звідсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставівикладеного, керуючись ч. 2 ст. 163-1, ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст. 245,251,254,256,280, КУпАПсуддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Н.М.Діонісьєва