Провадження № 3/742/1230/23
Єдиний унікальний № 742/2993/23
Постанова
09 листопада 2023 року м. Прилуки Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 130 КУпАП,
19 червня 2023 року о 00 год. 31 хв. в м. Прилуки Чернігівської області по вул.Київській, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Шевроле Лачеті, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка та незв`язна мова, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Зарічний С.В. обставини викладені у протоколі категорично заперечили, вину в порушенні ПДР не визнали. ОСОБА_1 пояснив, що 19 червня 2023 року близько 20 год. разом з товаришем зайшли в магазин «АТБ» по вул.Київській в м.Прилуки та взяли спиртні напої. Пішли до парку Прилуцького технічного фахового коледжу. Зателефонували ще одному знайомому щоб він до них прийшов. Через деякий час зателефонували до товариша, який не вживав алкоголь, щоб він забрав їх, оскільки вони вже вжили алкоголь. Підійшли до магазину та чекали його. Саме в цей час до них і під`їхали працівники поліції. Підтвердив що 19 жовтня 2023 року алкоголь вживав, але автомобілем після вживання алкоголю, не керував. Крім того, захисник адвокат Зарічний С.В. просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Своє клопотання мотивує тим, що обставини викладені в протоколі не відповідають дійсності. Вказав, що з наданих доказів не вбачається підтвердження факту керування транспортним засобом, відео фіксація правопорушення здійснювалася поліцейським не безперервно та не зазначено посилання на пристрій яким здійснювалася фіксація правопорушення,
Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , знайомі ОСОБА_1 в судовому засіданні дали показання, що придбали в АТБ спиртні напої та вживали їх в парку на території гідро разом із ОСОБА_1 . Після цього свідок ОСОБА_2 пішов додому, а хлопці пішли до машини чекати товариша ОСОБА_4 щоб він їх відвіз, оскільки був тверезий. Вказували, що після вживання алкоголю ОСОБА_1 автомобілем не керував. Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дав показання, що йому телефонували знайомі щоб забрати їх авто, оскільки вживали алкоголь.
Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 дав показання, що під час патрулювання в комендантську годину за допомогою проблискових маяків було зупинено автомобіль, під час спілкування з водієм, як особи яка присутня в судовому засіданні, а саме ОСОБА_1 , були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що він відмовився. Складено протокол. Факт керування даною особою автомобілем та відповідно зупинку авто зафіксовано на відео зі службового відео реєстратора, наданого поліцейським до матеріалів даного провадження.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Згідно ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).
Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Зокрема, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №159020 від 19 червня 2023 року, 19 червня 2023 року о 00 год. 31 хв. в м. Прилуки Чернігівської області по вул.Київській, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Шевроле Лачеті, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка та незв`язна мова, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Згідно даного протоколу ОСОБА_1 відмовився від його підпису та дачі пояснень.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.
Вказане підтверджується і переглянутими судом відеозаписами, наданими працівниками поліції.
Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не заслуговують на увагу.
Зокрема, з переглянутого відео вбачається, що працівники поліції 19 червня 2023 року о 00 год. 31 хв. за допомогою проблискових маячків в комендантську годину зупинили автомобіль сірого кольоруШевроле Лачеті. За кермом авто знаходиться чоловік особу якого згодом було встановлено працівниками поліції як ОСОБА_1 . На зауваження поліцейського чого так пізно їдуть, треба вже бути вдома, ОСОБА_1 відповів, так що знає. Жодного зауваження з приводу не керування даним авто, не вказав. Навпаки повідомив поліцейському, що їдуть додому, на вул.Вокзальну. При цьому пасажир авто, який сперечається з іншим поліцейським, вказує «…да ми до хати їдемо». При спілкуванні з поліцейськими у водія встановлено ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому сам ОСОБА_1 підтвердив що вживав алкоголь. Тому працівниками поліції йому неодноразово було запропоновано пройти огляд на місці за допомогою спеціальних засобів та в лікарні. Проте ОСОБА_1 , відмовився. Як і відмовився від підпису протоколу. Намагається залишить місця зупинки. Відсторонений від керування транспортним засобом.
Зміст досліджених в судовому засіданні доказів доводить те, що саме ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом у розумінні вимог ст.130 КУпАП.
За встановлених обставин, доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, суд розцінює як захисну версію для уникнення відповідальності за вчинене.
За змістом п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 - кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія.
Крім того в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
У той же час поліцейські не можуть перевірити стан водія під час руху транспортного засобу, така можливість виникає тільки після зупинки транспортного засобу.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.
За таких обставин, даний відеозапис є достатнім для того, щоб разом з іншими матеріалами адміністративного провадження зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи сторони захисту про те, що відеоматеріали не можуть слугувати належним доказом, є непереконливим, оскільки вказані відеозаписи є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.
Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.
Всі вищезазначені докази є допустимими, повністю узгоджуються між собою і вказують на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Інші твердження сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення та жодним чином не спростовують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Відтак, доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання уникнути ОСОБА_1 встановленої законом відповідальності за скоєне.
Крім того, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу відносно нього ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав при складанні протоколу, до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.
Показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд не приймає до уваги та відноситься до них критично, оскільки вони суперечать іншим доказам, дослідженим в судовому засіданні, зокрема матеріалам відеофіксації, які повністю спростовують їх покази, що ОСОБА_1 автомобілем не керував.
У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положення ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Вимогами статті 266 КУпАП та пункту 2.5 ПДР України на водіїв покладено додатково обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Оцінені судом докази доводять винуватість правопорушника ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту п.2.5. ПДР України, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вимогами статті 68 Конституції України визначено, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
У відповідності до ст.317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.
Згідно ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Зокрема, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує його право керувати транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536 грн. 80 коп.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА