Справа № 366/3248/23
Провадження №3/366/2325/23

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2023 року смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 1 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (смт. Іванків), про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, працює продавцем у магазині ФОП « ОСОБА_2 », проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

27.10.2023 року справа надійшла до суду.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 919095 від 20.10.2023 року, по суті правопорушення зазначено наступне:

В період з 01.09.2023 року по 19.10.2023 року в АДРЕСА_2 , неповнолітній ОСОБА_3 , 2009 р.н. вчиняв систематично боулінг (цькування) учасника освітнього процесу неповнолітнього ОСОБА_4 , 2008 р.н., який полягав у психологічному насильстві, а саме в образах, приниженнях, виловлюваннях, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_4 , однак неповнолітній ОСОБА_3 не досяг 16 річного віку, тому до відповідальності притягається його матір ОСОБА_1 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що між її сином та ОСОБА_4 виник конфлікт, однак наскільки їй відомо, він мав одноразовий характер і полягав у сутичці між дітьми. Зазначила, що проведе із сином виховну бесіду про недопущення в подальшому подібної поведінки.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступного.

Відповідальність за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП настає у разі вчинення діянь, передбачених частиною першою цієї статті, вчинених малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

У свою чергу, відповідальність за ч. 1 цієї статті настає у разі булінгу (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктами вчинення правопорушення за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП є батьків або особи, які їх замінюють, що слідує із санкції цієї частини статті КУпАП.

Поняття «булінг (цькування)» та його ознаки наведені в Законі України «Про освіту».

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 1 цього Закону, булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є:

систематичність (повторюваність) діяння;

наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності);

дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Відповідно до ст. 52 цього Закону, учасниками освітнього процесу є: здобувачі освіти; педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники; батьки здобувачів освіти; фізичні особи, які провадять освітню діяльність; інші особи, передбачені спеціальними законами та залучені до освітнього процесу у порядку, що встановлюється закладом освіти.

Здобувачі освіти мають право, зокрема на повагу людської гідності; захист під час освітнього процесу від приниження честі та гідності, будь-яких форм насильства та експлуатації, булінгу (цькування), дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти (ч. 1 ст. 53 Закону).

Здобувачі освіти зобов`язані, крім іншого, поважати гідність, права, свободи та законні інтереси всіх учасників освітнього процесу, дотримуватися етичних норм (ч. 3 ст. 53 Закону).

Суддею встановлено наступні фактичні обставини справи.

Неповнолітній ОСОБА_3 є сином ОСОБА_1 , що підтверджується копією його свідоцтва про народження.

З долучених до матеріалів доказів в їх сукупності слідує, що в період з 01.09.2023 року по 19.10.2023 року з боку неповнолітнього ОСОБА_3 по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_4 мав місце булінг, який полягав у психологічному та фізичному насильстві (без спричинення тілесних ушкоджень) і цей булінг мав систематичний та тривалий характер.

Такі дії беззаперечно могли спричинити шкоду психічному здоров`ю потерпілої особи.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є учнями ліцею, відповідно відносяться до учасників освітнього процесу.

З характеристики Горностайпільського ліцею Іванківської селищної ради слідує, що син ОСОБА_1 , ОСОБА_3 є конфліктним, при цьому, батьки приділяють йому належну увагу щодо виховання.

Таким чином, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений правильно, відомості, які у ньому відображені відповідають фактичним обставинам справи, правопорушення кваліфіковано вірно, а наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими і достатніми у своїй сукупності, та доводять, що в діях ОСОБА_1 є подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-4 КУпАП, а саме вчинення її неповнолітнім сином, як учасником освітнього процесу булінгу (цькування), який полягав у психологічному та фізичному насильстві та мав систематичний характер стосовно іншого неповнолітнього учасника освітнього процесу, внаслідок чого останньому могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю.

Її вина у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 919095 від 20.10.2023 року;

- рапортом оперативного чергового ВП № 1 (смт. Іванків) про подію від 19.10.2023 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 від 19.10.2023 року;

- протоколом засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) № 1 від 19.10.2023 року;

- характеристиками з Горностайпільського ліцею Іванківської селищної ради відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Із матеріалів справи не встановлено обставин, які б виключали її адміністративну відповідальність.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , суддя визнає вжиття заходів щодо виховання дитини для недопущення в подальшому вчинення булінгу.

Обставин, які обтяжують відповідальність, суддею не встановлено.

Суддя враховує особу ОСОБА_1 , яка до адміністративної відповідальності притягається вперше (відомостей, які б це спростовували, матеріали справи не містять), працевлаштована, в неї наявна обставина, яка пом`якшує відповідальність та відсутні обставини, які її обтяжують.

У листі Міністерства юстиції України від 02.08.2013 року № 6802-0-4-13/11, зазначено, що стосовно малозначності вчиненого адміністративного правопорушення відповідно до статті 22 КУпАП, ця обставина може бути підставою для звільнення порушника від адміністративної відповідальності. При цьому в КУпАП відсутні визначення поняття "малозначність правопорушення" та його ознаки. У кожному конкретному випадку орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, самостійно вирішує питання про визнання діяння малозначним.

Вирішення питання про застосування положень ст. 22 КУпАП суддя вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено.

Проте, у кожному конкретному випадку суддею має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Сфера застосування статті 22 КУпАП поширюється саме на орган, уповноважений вирішувати справу (у цьому випадку суд). Такі висновки наведені у Постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 266/3228/16-а.

Стаття 173-4 КУпАП не входить до переліку відмітки ст. 22 КУпАП як стаття, за якою малозначність не може бути застосована.

З аналізу долучених до протоколу про адміністративне правопорушення доказів у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що в цьому випадку наслідки вчинення адміністративного правопорушення є малозначними, оскільки діями ОСОБА_1 не спричинено значної шкоди суспільним інтересам, вона фактично визнала своє упущення по вихованні дитини, внаслідок чого останньою вчинено булінг, вживає належні заходи до виховання своєї дитини, що на переконання судді знижує ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, при цьому відсутні обставини, які обтяжують відповідальність, а її дії, які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП за обставин, які відображені у матеріалах справи, не є такими, які вимагають накладати адміністративне стягнення.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про застосування у цьому випадку положень ст. 22 КУпАП та оголошення усного зауваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

Керуючись ст.ст. 22, 173-4, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, та в силу ст. 22 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області

Суддя Н.П. Слободян