Яготинський районний суд Київської області
Cправа №: 382/1703/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року Суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , приватного підприємця, РНОКПП: НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю представника - адвоката Коваль Л. М.

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№ 199891 від 18.10.2023 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що 18 жовтня 2023 року о 22 год. 48 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Яготин Бориспільського району Київської області по вул. Шевченка, керував транспортним засобом KIA SORENTO д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву) від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою застосування газоаналізатора та в медичному закладі відмовився., чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про надходження на розгляд суду вказаної справи було повідомлено прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області. Прокурор не скористався правом на участь у розгляді справи. Участь прокурора у вказаній категорії справ не є обов`язковою відповідно до ст. 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Відсутність прокурора при розгляді справи не перешкоджає її розгляду по суті та не є підставою для закриття провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення відповідно до ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Крім того, відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутність прокурора при розгляді справи не є підставою для відмови судом щодо встановлення обставин та наявності/відсутності складу адміністративного правопорушення в діях/бездіяльності особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що не згоден з тим, що ним було вчинено порушення вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, а тому й притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП буде незаконним, оскільки він не керував транспортним засобом о 22.48 18.10.2023 року.

Представник - адвокат Коваль Л. М. в судовому засіданні підтримала ОСОБА_1 та пояснила, що 18.10.2023 року о 22 год. 48 хв. він перебував у дворі будинку батька його дружини ОСОБА_2 , при цьому у будинку в цей час перебували його тесть, його дружина ОСОБА_2 та разом з нею їх діти: ОСОБА_3 (22 роки) та ОСОБА_4 (14 років). Він з дружиною посварився і вийшов у двір, а донька у зв`язку із сваркою батьків зателефонувала на «гарячу» лінію поліції та повідомила про насилля в сім`ї. Тому близько 23:00 год. до будинку АДРЕСА_2 приїхали поліцейські СРПП ВП № 2 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області у складі трьох осіб. Вони зайшли у двір і, побачивши ОСОБА_1 на ганку будинку, запропонували йому надати документи, які ідентифікують його особу. Оскільки його документи (паспорт громадянина України, посвідчення водія, техпаспорт на автомобіль та поліс автострахування) знаходилися безпосередньо в автомобілі, то він пред`явив їм всі документи щодо його особи, які були внесені у його телефон у мобільному застосунку «ДІЯ». Всі дії ОСОБА_1 з моменту прибуття за викликом групи швидкого реагування поліції та дії працівників поліції записувалися ними на відео за допомогою боді-камери.

Слід зазначити, що поліцейські запропонували ОСОБА_1 показати їм вміст його кишень, а коли виявили в них ключ від автомобіля, забрали його та, щоб він не міг сісти за кермо бо підозрювали, що він перебував у стані сп`яніння, при цьому вони перевірили повне закриття всіх замикаючих автомобіль пристроїв та викликали автоевакуатор для транспортування його до місця зберігання в с. Семенівку Броварського району Київської області, куди КТЗ «КІА SORENTO», н. з. НОМЕР_3 , вже о 00:30 год. 19.10.2023 року був доставлений та переданий на збереження.

Коли після 23:00 год. 18.10.2023 року працівник поліції лейтенант поліції Юхнюк І. М., почав складати протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ним було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Alkotest № 6810» або такий огляд провести в медзакладі. ОСОБА_1 відмовився від проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не вчинив порушення пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, бо взагалі не керував (не перебував за кермом) автомобіля «КІА SORENTO», н. з. НОМЕР_3 , у період після 20:00 години 18.10.2023 року, при цьому поліцейські, які прибули на виклик близько 23:00 год. до будинку № 115 по вул. Шевченка в м. Яготин, виявили його на ганку будинку, а не за кермом автомобіля.

Під час ознайомлення з матеріалами справи № 382/1703/23 (провадження № 3/382/1087/23) переконалася в тому, що у даній справі відсутні належні та допустимі докази факту порушення особою пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутні докази керування особою транспортним засобом у період прибуття групи швидкого реагування за викликом; докази зупинення поліцейським транспортного засобу, яким керувала особа в стані сп`яніння; візуальний огляд такої особи на стан алкогольного сп`яніння у присутності свідків взагалі не проводився, а особи, які вказані у протоколі, як «свідок/потерпілий» взагалі не бачили (не були очевидцями) керування ОСОБА_1 автомобілем, марки «КІА SORENTO», н. з. НОМЕР_3 , у стані сп`яніння, оскільки перебували у вечірній час у будинку до прибуття поліцейських, а їх пояснення з цього приводу зводяться до припущень. Разом з цим, особи, які вказані у протоколі, як «свідок/потерпілий», не були очевидцями подій, які мали місце у дворі будинку та поряд з ним на узбіччі вулиці, де був припаркований автомобіль, а тому не могли бути свідками того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння та того, що він відмовився від освідування поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та від проходження огляду в медичному закладі, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Отже, слід дійти висновку про те, що стороною обвинувачення не надано у справу жодного доказу факту порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином працівники поліції в порушення вимог п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року №1376 (при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень)), не вжили заходів для встановлення особи правопорушника та склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на особу, яка не керувала транспортним засобом.

Ще одним порушенням при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, з`ясованим при ознайомленні з адмінсправою є те, що у справі № 382/1703/23 (провадження № 3/382/1087/23) із зафіксованих протоколом обставин справи слідує, що працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі показів свідків. Свідки, які давали пояснення щодо вказаного факту, керувалися припущеннями, а тому не змогли повідомити точний час керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відтак суд позбавлений можливості встановити факт перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в стані сп`яніння у конкретний період часу.

Враховуючи викладене просить суд провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відео запис прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондує із позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

За таких обставин, відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №199891 від 18.10.2023 року про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження належними доказами, оскільки спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами, суд зазначає, що відсутні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки з відео фіксації даної події, вбачається, що працівник поліції здійснює записи у протокол про адміністратвине правопорушення складено о 23 годині 45 хвилин 18.10.2023 року, при тому, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складено о 23.12 18.10.2023 року. При цьому, з відео вбачається, що о 23.10 18.10.2023 року працівник поліції пропонує прийти огляд щодо визначення стану алкогольного сп`яніння, проте з протоколу про адміністративне правопорушеня вбачається, що о 22.48 18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Також з відео не вбачаєьться, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на сукупність вищевказаних доказів, винність ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку не доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення ААД №199891 від 18.10.2023 року, складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це в свою чергу свідчить про те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи вище викладене та в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Суддя Кисіль О. А.