Справа № 204/8825/23
Провадження № 3/204/4665/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає у кв. АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

13 червня 2023 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2023 року справу передано у моє провадження.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 265441 від 03 червня 2023 року зазначено, що 03 червня 2023 року о 00 год. 13 хв. по вул. Робочій, 146 у м. Дніпрі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia K5, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей звужені не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

06 вересня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення (а. с. 16-19).

В обґрунтування клопотання зазначив, що він був зупинений у нічний час, на вулиці було відсутнє освітлення та в такій обстановці працівник поліції світив йому в обличчя ліхтариком. Вказує, що в таких умовах зіниці очей природно звужуються, що обумовлено фізіологічними особливостями організму людини. Більш того, на відеозаписі, наданому працівниками поліції, останній зазначає лише про те, що вони у нього звужені, натомість про те, що вони не реагують на світло, жодним чином не обумовлювалося. Щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі зазначив те, що він працює в службі таксі та на момент його зупинки працівниками поліції він виконував своє останнє замовлення, віз пасажирку, яка їхала в той же район, де він мешкає (був поблизу власного будинку). На пропозицію працівників поліції проїхати до медичного закладу для проходження освідування він не заперечував, погодився та запропонував пасажирці пересісти до поліцейського авто, натомість працівники поліції виступили категорично проти цього, аргументуючи це тим, що проведення огляду на стан сп`яніння не потребує присутності свідків. Стверджує, що мови про те, щоб дівчина була свідком не йшлося, просто він не хотів залишати її одну в машині посеред дороги в нічний час, виключно, зважаючи на розумні заходи безпеки, тим більше, що він, як водій таксі, несе за неї відповідальність. Вказує, що на відеозаписі чітко простежується, що він не бажав залишати одну пасажирку, а не взагалі відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Взагалі вважає, що в даному випадку саме працівники поліції не вжили усіх необхідних заходів для його доставки до закладу охорони здоров`я, не дивлячись на те, що він не заперечував проти цього. Також, зазначає про те, що працівниками поліції не було ознайомлено його з правами, визначеними Конституцією України та КУпАП. Тому вважає, що притягнення його до відповідальності є безпідставним та незаконним, оскільки «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами його вина не доведена, а обставини зазначені в протоколі не підтверджені, тому провадження у справі підлягає закриттю.

04 жовтня 2023 року на офіційну електронну адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката Чуприни Є.А. (а. с. 26-29) про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання зазначено, що його довіритель був зупинений на вулиці у нічний час, де освітлення було відсутнє й в такій обстановці працівник поліції світив йому в обличчя ліхтариком. Вказує, що очевидно, що в таких умовах, зіниці очей природно звужуються, що обумовлено фізіологічними особливостями організму людини. Крім того, зазначає про те, що на відеозаписі наданому працівниками поліції, останнім зазначено лише про те, що його довірителя звужені зіниці, натомість про те, що вони не реагують на світло, жодної мови не велося. Щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі зазначив те, що останній повідомив працівників поліції, що він працює в службі таксі та на момент його зупинки він виконував своє останнє замовлення, віз пасажирку, перебував неподалік від свого будинку. Стверджує, що на пропозицію працівників поліції проїхати до медичного закладу для проходження освідування ОСОБА_1 не заперечував, погодився та запропонував пасажирці пересісти до поліцейського авто, натомість працівники поліції виступили категорично проти цього, аргументуючи це тим, що проведення огляду на стан сп`яніння не потребує присутності свідків. При цьому вказує, що мови про те, щоб дівчина була свідком не йшлося, просто ОСОБА_1 не хотів залишати її одну в машині посеред дороги в нічний час, виключно, зважаючи на розумні заходи безпеки, тим більше, що він, як водій таксі, несе за не відповідальність. Вказує, що на відеозаписі чітко простежується, що він не бажав залишати одну пасажирку, а не взагалі відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Вказує, що в даному випадку саме працівники поліції не вжили усіх необхідних заходів для доставки ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, не дивлячись на те, що він не заперечував проти цього. Крім того, зазначає про те, що працівниками поліції не було ознайомлено ОСОБА_1 з його правами визначеними Конституцією України та КУпАП. Тому вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили його провину, виходячи з принципу «поза розумним сумнівом».

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, підтримав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, пояснення та обґрунтування надав аналогічні тексту клопотання.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння або відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на зазначений стан.

Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зрушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З матеріалів справи вбачається, зокрема, з відеозаписів з бодікамер поліцейського № 471043 та 475550 (0:00 хвилин та далі), що працівник поліції спілкується із ОСОБА_1 біля його транспортного засобу, очевидно щойно після його зупинки, роз`яснюючи йому причину такої зупинки та вказуючи останньому на порушення ним комендантської години, при цьому сам ОСОБА_1 не заперечує та не спростовує свого керування транспортним засобом, а погоджується із твердженням поліцейського, стверджувально хитаючи головою.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що факт керування 03 червня 2023 року ОСОБА_1 транспортним засобом Kia K5, державний номерний знак НОМЕР_1 , підтверджено належними, достатніми та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п. п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі за текстом Порядок), огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Приписами п. 5 Порядку, визначено, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я.

Так, ОСОБА_1 та його адвокат Чуприна Є.,А. заперечуючи встановлені працівниками поліції ознаки наркотичного сп`яніння посилаються на те, що зіниці очей природно звужуються в темряві на світло, що обумовлено фізіологічними особливостями організму людини. Натомість вказують на те, що про те, що зіниці не реагують на світло працівником поліції встановлено не було.

Як вбачається з долученого до матеріалів відеозапису з бодікамер НОМЕР_2 та 475550, працівником поліції проведено ОСОБА_1 тест на реакцію його зіниць на світло (3:55 хвилина та далі) та, встановлено, що: «зіниці дуже звужені, що є реакцією та однією із ознак наркотичного сп`яніння чи вживання медичних препаратів…), а відтак суд доходить висновку, що у поліцейського була законні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, що власне і стало підставою для пропозиції проходження останньому огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Разом з цим, суд зазначає про те, що нечітке формулювання працівником поліції ознаки сп`яніння, при вірному її зазначенні у протоколі про адміністративне правопорушення, жодним чином не спростовує факту відмови останнього від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Так, з відеозапису з бодікамер НОМЕР_2 та 475550 вбачається, що працівником поліції неодноразово було роз`яснено ОСОБА_1 його права (5:19 хвилина та далі) та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у визначеному законом порядку із роз`ясненням процедури проходження такого огляду та наслідків відмови від проходження такого, на що останній стверджувально відповів відмовою, вказавши на те, що це його виважене рішення (12 :20 хвилина та далі).

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що доводи адвоката Чуприни Є.А. про не ознайомлення ОСОБА_1 з його правами спростовано наявними доказами в матеріалах справи.

Щодо доводів ОСОБА_1 та його адвоката Чуприни Є.А. про те, що ОСОБА_1 категорично не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а начебто був вимушений це зробити через те, що не міг лишити в автомобілі пасажира, не заслуговують на увагу суду, оскільки останній сам вказує на те, що віз пасажирку в район свого мешкання, де власне його і було зупинено працівниками поліції, а тому: по-перше, остання могла залишити авто й дійти самостійно додому, скасувавши замовлення чи викликати інше таксі; по-друге, ОСОБА_1 самостійно міг здійснити заміну авто на інше, звернувшись до власної служби таксі, в якій він працює, чи замовити їй будь-яке інше таксі, по-третє, не зрозуміле бажання та вимоги ОСОБА_1 катати посеред ночі пасажирку таксі на службовому транспорті працівників поліції під час виконання останніми своїх службових обов`язків.

Крім того, суд зазначає про те, що ОСОБА_1 , для спростування наявності в нього вищевказаних ознак сп`яніння, мав змогу пройти вказаний огляд, як за направленням поліцейських на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 червня 2023 року, так і самостійно, однак вказаного не зробив.

Також, на відеозаписі зафіксовано, що працівниками поліції вилучено у ОСОБА_1 водійське посвідчення серії НОМЕР_3 та видано тимчасове, а також роз`яснено останньому вимоги ст. 266 КУпАП щодо його відсторонення від керування транспортним засобом у разі, як викладено в протоколі, встановлення ними ознак наркотичного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши фактичні обставини справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена та повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: обставинами, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 265441 від 03 червня 2023 року; відеозаписами з бодікамер 471043 та 475550 від 03 червня 2023 року; рапортом поліцейського УПП в Дніпропетровській області Черкащенко І. від 03 червня 2023 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 червня 2023 року.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, зазначені докази є належними, допустимими, чіткими та достатніми, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України».

При призначенні адміністративного стягнення, враховую характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, обставини, які пом`якшують покарання та які обтяжують покарання, його майновий стан та інші вимоги ст. ст. 33-35 КУпАП.

При накладенні стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП, вважаю, що обставини правопорушення і його наслідки вказують на те, що стягнення на правопорушника повинно бути накладене у виді штрафу на користь держави із позбавленням права керування транспортним засобом, яке відповідно до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33-36, 40-1, 130, 268, 283-285 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь Держави у розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у 17000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя А.І. Приваліхіна