Справа № 524/8013/23
Провадження 3/524/3290/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Гусач О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №045941, 17.10.2023 року о 13-32 год. ОСОБА_1 керував автомобілем "ГАЗ 24" д.н.з. НОМЕР_2 в м. Кременчуці по вул.. Л. Богаєвського з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, блідість обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав і пояснив, що він військовослужбовець ЗС України та на даний час проходить військову службу. 17 жовтня 2023 року перебував у м. Кременчуці та повинен був повертатися у розташування своєї частини. Близько 13 години 30 хвилин їхав на автомобілі "ГАЗ 24" , був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування з працівниками поліції останні повідомили йому, про те, що вбачають у нього ознаки наркотичного сп`яніння та сказали, що треба їхати у лікарню на огляд. Не зважаючи на те, що поспішав, він сказав, що готовий проїхати до лікаря. Поліцейські, замість того, щоб повезти його до лікаря, продовжили вести бесіду та через якийсь час знову запропонували пройти огляд. Він знову погодився їхати до лікарні. При цьому увесь час він повідомляв поліцейським про те, що має контузію та інші ушкодження, отримані внаслідок військових дій, у зв`язку з чим приймає ліки. Крім того повідомляв поліцейських про те, що поспішає до своєї частини. Коли працівники поліції вже втретє запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, для того щоб зекономити час, сказав працівникам поліції, що відмовляється проходити огляд. Потім йому зачитали протокол, з яким він не погодився та зробив відповідні записи у графі пояснення. Після цього, в цей же день о 16 год. поїхав до лікарні де у лікаря нарколога добровільно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, яким не встановлено у нього сп`яніння.

Захисник адвокат Яременко О.І. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Також долучив до матеріалів справи висновок лікаря нарколога КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» №494 від 17.10.23 року.

Вислухавши ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши та оцінивши матеріали справи, переглянувши долучений до справи відеозапис, приходжу до наступних висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно дост. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі ст.280 КУпАП постає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази, якими згідно ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Згідно з диспозицією ч.1ст.130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншогоспяніння, а так само і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого спяніння.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, характеризується наявністю лише прямого умислу.

У п.2.5.Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Законом України від 13.12.2022№ 2839-IX«Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці», КУпАП доповнено спеціальною нормою-статтею 266-1 «Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

Тобто, направлення/огляд зазначених осіб на стан алкогольного сп`яніння має відбуватися лише у відповідності до цих положень Кодексу.

Так, згідно з частинами 2, 4, 5, 6, 7 та 8 ст. 266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного сп`яніння та виконують обов`язки військової служби, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння в інших закладах забороняється.

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Під час проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок направлення військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного сп`яніння та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Наведені норми КУпАП також кореспондуються із положеннями Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.10.2016 N 515, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.11.2016 за N 1429/29559 (п. 7 Глави 3 Розділу VIII).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби унормовано положеннями Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 1 статті 24 цього Закону початком проходження військової служби вважається: (1)день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян,призваних на строкову військову службу; (2)день зарахування до списків особового складу військової частини(військового навчального закладу,установи тощо) -для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом,у тому числі військовозобов`язаних,які проходять збори,та резервістів під час мобілізації; (3)день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу,військового навчального підрозділу закладу вищої освіти-для громадян,які не проходили військову службу,та військовозобов`язаних; (4)день відправлення у військову частину з відповідного районного(міського)територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України,відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України -для громадян,призваних на військову службу під час мобілізації,на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; (5)день зарахування до списків особового складу військової частини-для громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом,зараховані підчас такої служби до військового оперативного резерву та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період; (6) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян України, які зараховані до військового оперативного резерву після їх звільнення з військової служби та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством (ч. 2 ст. 24).

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України (ч. 3 ст. 24).

Відповідно до ч. 4 ст. 24 цього Закону військовослужбовці вважаються такими,що виконують обов`язки військової служби: (1)на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого(навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); (2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; (3) поза військовою частиною,якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира(начальника); (4) під час виконання державних обов`язків,у тому числі у випадках,якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; (5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Як убачається із дослідженого у судовому засіданні відеозапису події та не спростовується матеріалами справи, 17.10.2023 приблизно о 13-30 годині по вул. Л. Богаєвського у м. Кременчуці працівниками поліції був зупинений транспортний засіб "ГАЗ 24" д.н.з. НОМЕР_2 , який мав зображення білого хреста. ОСОБА_1 на місці події перебував у військовій формі та повідомляв працівникам поліції, що являється військовослужбовцем та повертається до місця служби . Особа водія ОСОБА_1 , його спеціальний статус (військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ), працівниками поліції встановлено на місці зупинки транспортного засобу, що посвідчується також відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №045941.

Зазначена обставина також підтверджується копією військового квитка ОСОБА_1 .

Докази наявності відносно військовослужбовця ОСОБА_1 станом на 17.10.2023 обставин, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 24 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» у матеріалах справи відсутні.

Статтею 5 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція у процесі своєї діяльності взаємодіє з органами правопорядку та іншими органами державної влади, а також органами місцевого самоврядування відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

Виходячи з вищезазначеної норми, співробітники поліції, у разі виявлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , який проходить службу в ЗС України, зобов`язані були викликати посадову особу, уповноважену на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командира (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Разом з тим, матеріали справи не містять даних про повідомлення працівниками Національної поліції Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про те, що ними було зупинено автомобіль, водієм якого виявився військовослужбовець ЗС України, у якого було виявлено ознаки сп`яніння. Вказані обставини, на думку суду, безпосередньо являються згадуваним у вищевказаних нормативних актах предметом взаємодії між органами Національно поліції та Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

З урахуванням тієї обставини, що процедура направлення на огляд військовослужбовця ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведена з істотним порушенням вимог ст.266-1КУпАП, такий огляд слід визнати недійсним.

При цьому суд вважає за можливе взяти до уваги наданий захисником висновок лікаря нарколога КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» №494 від 17.10.23 року, яким, через незначний проміжок часу, не більше трьох годин після зупинки ТЗ під керуванням ОСОБА_1 , у останнього не виявлено стану будь-якого сп`яніння.

Окрім того матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Положеннями статті 62 Конституції України унормовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Закону України від 29.06.2004 N 1906-IV «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у відповідності до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 130, 247, 251, 266-1, 280, 283-284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити в звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 діб до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Олександр ГУСАЧ