Справа № 626/2271/23
Провадження № 3/626/502/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.11.2023 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Рибальченко І.Г., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Красноградського РВП ГУНП в Харківській області у відношенні: ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець ( НОМЕР_1 ), щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ААБ № 034992 від 02.08.2023 року, ОСОБА_1 02.08.2023 року о 14-й годині 35 хвилин на 87 км автодороги М-29, керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на факт вживання алкогольних напоїв за допомогою алкотестера Драгер та в медичному закладі - відмовився, чим порушив вимоги п.п. 2.5,2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Кадуна П.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 не порушував Правила дорожнього руху, так як автомобілем не керував. На диску, що долучений до адміністративного матеріалу відсутній факт фіксації керування і зупинки автомобіля працівниками поліції.

Дослідивши надані суду матеріали справи у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст.ст.278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

При цьому, положення ст.130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, у тому числі алкогольного.

Як встановлено під час розгляду справи, 02.08.2023 року був складений протокол щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 КУпАП, за те що він, як зазначено в протоколі 02.08.2023 року о 14-й годині 35 хв. керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння на 87 км автодороги М-29, від проходження огляду на факт вживання алкогольних напоїв - відмовився.

Його дії однлчасно кваліфіковані як порушення п.2.5 та 2.9а ПДР, де вказано, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Про те, в судовому засіданні факт керування ОСОБА_1 автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , у зазначений в протоколі час та місці, не знайшов свого підтвердження та не доведено наданими матеріалами.

В письмових запереченнях представник ОСОБА_2 , категорично заперечує вину ОСОБА_1 та звертає увагу, що матеріали справи не містять даних, що вказують на факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння . Відеозапис, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, розпочинається о 18.19 год. 02.08.2023 року , тоді як часом складення протоколу зазначено 14.50 год. 02.08.2023 року. Крім того, на відео відсутні дані про факт зупинки автомобіля, які б свідчили про керування ОСОБА_1 автомобілем.

З долученого диску з відеозаписом, при перегляді в судовому засіданні встановлено, що на ньому міститься відеозапис території на 87 км. а/д М-28, при цьому перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 чи рух автомобіля не відображено та не зафіксовано.

Стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є три склади об`єктивної сторони даного правопорушення, які полягають у: керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керує транспортним засобом.

Обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в даному випадку, є встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч. 1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Виходячи із сталої практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі "Еркапіч проти Хорватії" від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно якої "за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції".

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Таке ж положення закріплено й у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини (даліЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", заява №36673/04, "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В той же час, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Будь-яких інших належних доказів, які б могли підтвердити факти зазначені у протоколі, тобто факт керування ОСОБА_1 02.08.2023 року о 14-годині 35 хв. на 87 км. а/д М-28, автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , в матеріалах наданих суду відсутні, не встановлено таких і в судовому засіданні.

З огляду на зазначені вимоги закону, під час розгляду справи по суті, суддя має з`ясувати винуватість особи у вчиненні правопорушення, при цьому, керуючись презумпцією невинуватості, яка закріплена у ст.62 Конституції України, свої висновки має обґрунтувати наявними у справі доказами, які відповідають вимогам ст.251 КУпАП. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказане провадження необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки в судовому засіданні не доведено провини ОСОБА_1 в порушенні п.2.5,2.9а ПДР України, за яке передбачена адміністративна відповідальність, а в діях водія відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 251-252, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Суддя