КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю захисника Петришака А.Я., який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Петришака А.Я. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 14.08.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 19.05.2023 року о 18 год. 07 хв., по просп. В. Івасюка, 64 в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Порше» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисник Петришак А.Я., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14.08.2023 року та постановити нове рішення, яким закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, оскільки суд неповно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Також зазначає, що з наявного у справі відеозапису вбачається, що поведінка водія ОСОБА_1 не демонструє жодних ознак алкогольного сп`яніння і поліцейськими не проведені будь-які на предмет встановлення наявності у водія будь-яких ознак сп`яніння, на запитання поліцейського чи згоден він проїхати до лікаря-нарколога ОСОБА_1 відповів - «звісно, завтра», однак поліцейський висунув вимогу проїхати до медичного закладу разом з ними, та не роз`яснює, що він зобов`язаний пройти огляд на стан сп`яніння протягом двох годин з моменту зупинки транспортного засобу.

Крім того звертає увагу, що працівники поліції не роз`яснили водію наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не повідомили, які ознаки алкогольного сп`яніння наявні у ОСОБА_1 , а також не роз`яснили останньому його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Також вказує, що в порушення вимог п.5 Розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису» (затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року) відеозйомка обстановки та обставин події даного правопорушення велася не безперервно, на оптичному диску містяться два відеофайли. Зокрема на першому відеозаписі зафіксовано рух та зупинка транспортного засобу, а на другому відеозаписі зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими загальною тривалістю 1 хв. 55 сек., з якого неможливо встановити всі обставини події, оскільки частину відповідей ОСОБА_1 неможливо розібрати через зовнішні шуми, а тому вказаний доказ (відеозапис) є сумнівним і не може бути врахований судом на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Петришака А.Я. на підтримку доводів апеляційної скарги, який уточнив апеляційні вимоги та просив закрити провадження в справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, з огляду на наступне.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №442849 від 19.05.2023 року (а.с. 1), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, та відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» та у лікаря-нарколога, даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану сп`яніння, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння виявлені поліцейським (а.с. 4); розпискою гр. ОСОБА_2 (а.с. 5), яка підтвердила передачу їй транспортного засобу«Порше» д.н.з. НОМЕР_1 , та яка зобов`язалась не передавати керування вказаним автомобілем ОСОБА_1 , що підтверджує факт відсторонення водія ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 7), які підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 7), після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 за порушення ним правил дорожнього руху, поліцейський повідомив останньому про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 повідомив, що завтра може пройти огляд, а сьогодні відмовляється. При цьому поліцейський повідомив йому, що проїхати на огляд до лікаря-нарколога він повинен разом з ними та роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, однак останній не виявив бажання проходити такий огляд та погодився на складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, зафіксовані на вказаному відеозаписі обставини повністю узгоджуються з даними викладеними поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України та свідчать, що працівники поліції діяли з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою передбачена процедура проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що не роз`яснили водію наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння є безпідставними, оскільки згідно наявного у справі відеозапису поліцейські роз`яснили водію ОСОБА_1 , що у разі його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на ту обставину, що з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 висловив відмову від проходження огляду, оскільки він повідомив, що згоден завтра пройти огляд на стан сп`яніння, однак працівники поліції не повідомили, що він зобов`язаний пройти огляд на стан сп`яніння протягом двох годин з моменту зупинки транспортного засобу, апеляційний суд також вважає безпідставними, оскільки положення Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не передбачають самостійного проходження огляду на стан сп`яніння і поліцейський неодноразово пропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 відмовився.

Твердження захисника про те, що з наявного відеозапису у ОСОБА_1 не вбачається наявність ознак сп`яніння, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.

Апеляційні доводи про те, що наявний у справі відеозапис не може бути врахований судом на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з підстав того, що вказаний відеозапис є неповним, не відображає усіх фактичних обставин даної справи, так як частину відповідей ОСОБА_1 неможливо розібрати через зовнішні шуми, є безпідставними, оскільки згідно даних наявного у справі відеозапису з нагрудної камери поліцейського на місці події зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу та виявлення поліцейським у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння на пропозицію поліцейського останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку як за допомогою приладу «Драгер», так і у лікаря-нарколога.

Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення та спростовували його висновки захисником не наведено.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 14.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування та закриття стосовно нього провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Петришака А.Я. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа: №756/7018/23; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Провадження: №33/824/4554/2023

Головуючий у І інстанції: Родіонов С.О.

Головуючий в апеляційній інстанції: Сілкова І.М.