Справа № 544/2116/23
Пров. № 3/544/608/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Нагорної Н. В.,

за участі:

секретаря Киричевської В.М.,

прокурора Якименка О.І.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Полтавській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, паспорт НОМЕР_1 , виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 07.02.2008, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 12 серпня 2023 о 02-00год в м.Пирятин Лубенського району Полтавської області на вул..Успенська, 12, керував автомобілем Mazda 6, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці за допомогою алкотестера Драгер 7510, проба позитивна 2,40‰, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та пояснив, що дійсно керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, але діяв у стані крайньої необхідності, так як віз ліки для бабусі. Так, він випив пива, а ввечері пішов забирати дружину з роботи, яка працює в районі автостанції. Будучи вже на роботі у дружини він подзвонив бабусі, але вона не відповіла на дзвінок. Тоді він взяв машину, яка стояла у дружини на роботі та в ній були ліки для бабусі, та поїхав до бабусі, яка в той час жила з ним. Таксі викликати не міг, бо була комендантська година.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується доказами у відповідності до ст. 251 КУАП, а саме:

- протоколом серії ААД № 505138 від 12.08.2023, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 12 серпня 2023 о 02-00год в м.Пирятин Лубенського району Полтавської області на вул..Успенська, 12, керував автомобілем Mazda 6, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці за допомогою алкотестера Драгер 7510, проба позитивна 2,40‰, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху. У протоколі маються особисті пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення: «Забрав жінку з роботи. Їхав додому, вжив пива в кількості 0,7л»;

- результатом тесту на алкоголь № 290 приладом Drager 7510 до протоколу № ААД № 505138, в якому зазначено місце проведення тесту: м.Пирятин, вул..Успенська, 12, та з якого вбачається, що 12.08.2023 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, показник алкотестера 2,40‰;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей; за допомогою Alcotect Drager №ARLM 0335; результати огляду - позитивна 2,40‰. Акт підписаний особисто ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та пояснень;

- довідкою від 14.08.2023 про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 01.02.2023 категорії С;

- відеозаписом правопорушення з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, працівниками поліції йому було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора "Drager Alkotest, на що ОСОБА_1 добровільно дав свою згоду на проходження тесту, після чого здійснив продув газоаналізатора, результат тесту 2,40‰.

З урахуванням наведеного зібрані у справі докази є належними і допустимими, які узгоджуються між собою, є послідовними, логічними та обґрунтованими, підстави сумніватися в їх достатності та достовірності відсутні. Вказані докази підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідженими доказами підтверджується, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення поліцейськими було дотримано вимоги ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкції).

При цьому пояснення ОСОБА_1 про те, що він діяв у стані крайньої необхідності, оскільки в комендантську годину віз ліки, що знаходились в машині, своїй бабусі, суд уважає намаганням водія уникнути покарання за вчинене та способом захисту в суді з огляду на наступне.

Відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Так, із дослідженого в якості доказу відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що процедура освідування ОСОБА_1 на стан сп`яніння та складання протоколу відбувались трохи більше 50 хвилин. Протягом всього цього часу ОСОБА_1 жодним чином не повідомив працівникам поліції про те, що від діє у стані крайньої необхідності, що йому треба терміново відвезти ліки хворій бабусі. Про наявність у нього стану крайньої необхідності ОСОБА_1 також не зазначив і у протоколі про адміністративне правопорушення, коли писав пояснення по суті порушення. Навпаки, у протоколі вказав, що забрав жінку з роботи, їхав додому, вжив пива в кількості 0,7л.

При цьому надані ОСОБА_1 фото ліків, які він нібито віз своїй бабусі, та свідоцтво про смерть бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 87 років, не доводять того факту, що саме в той час 12.08.2023 бабуся потребувала надання їй термінової допомоги - вживання ліків, і саме такі ліки ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) були рекомендовані лікарем.

Отже, суд констатує, що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів про те, що керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння було зумовлено усуненням небезпеки життю та здоров`ю його бабусі.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за вчинене.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданнями цього кодексу є, в тому числі, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За змістом ст.23 КУпАП метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи значну суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами, суд уважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області. Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н. В. Нагорна