Номер провадження: 33/813/1285/23
Номер справи місцевого суду: 521/9843/23
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Воронової Є.Р., особи, яка притягується до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кузьміна Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції за допомогою комунікаційної платформи «EASYCON», апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21 червня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ІПН: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

Оскарженою постановою суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 21 березня 2023 року о 23 годині 05 хвилини, у м. Одесі по вул. Лазарева, буд. 27, керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», державний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено зі згоди водія, у встановлено законом порядку, за допомогою приладу алкотестеру «Drager» №7510. Результат огляду виявився позитивним та склав 1,72 ‰ проміле

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою, захисник Кузьмін Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив, постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п.1) ст.247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що матеріалами справи підтверджується те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами його огляду на місці зупинки, проте в порушення вимог ч.3 ст.266 КУпАП, поліцейські не запропонували йому пройти огляд у найближчому медичному закладі.

Захисник вважає, що факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не був доведений під час розгляду справи.

Позиції учасників апеляційного розгляду

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Кузьмін Є.О. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду..., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п.2.9а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас, порушення вказаного пункту Правил передбачає встановлену Кодексом України про адміністративні правопорушення відповідальність за ч.1 ст.130 цього Кодексу.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений положеннями ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення. додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП і на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З метою забезпечення виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених положеннями ст.245 КУпАП, в частині повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, а також з метою перевірки доводів апеляційної скарги захисника Кузьміна Є.О., апеляційним судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №427394, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9а) Правил дорожнього руху України, а саме тими обставинами, що останній, 21 березня 2023 року о 23 годині 05 хвилини, у м. Одесі по вул. Лазарева, буд.27, керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» державний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено зі згоди водія, у встановлено законом порядку, за допомогою приладу алкотестеру «Drager» №7510, результат огляду виявився позитивним та склав 1,72 ‰ проміле (а.с.1).

Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_1 . При цьому в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 вказав, що надасть пояснення в суді, бо був тверезий, випив небагато.

Таким чином своїми поясненнями в протоколі ОСОБА_1 фактично підтвердив факт вживання алкогольних напоїв.

Апеляційний суд зазначає, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 був позитивним та складав 1,72 ‰ (а.с.4).

Зазначений акт був підписаний водієм ОСОБА_1 в графі «З результатом згоден», без будь-яких зауважень або заперечень.

Відповідно до роздруківки алкотестеру «Drager» доданої до протоколу про адміністративне правопорушення огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager» Alcotest 7510» прилад №ARBL 0426, результат якого виявився позитивним та склав 1,72 ‰ (а.с.3).

Крім того, апеляційним судом був досліджений відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні розглядаємого правопорушення.

На вказаному відеозаписі зафіксовано, як поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 тривалий час не міг прийняти рішення про те, де саме йому проходити огляд, проте згодом погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, при цьому пояснював поліцейським, що він хворіє. Також ОСОБА_1 повідомив про те, що дві годину тому він вживав слабоалкогольні напої.

Після цього на відеозаписі зафіксований факт проходження водієм ОСОБА_1 процедури огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Drager», результат якого виявився позитивним та склав 1,72 ‰ проміле.

ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, оскільки вважав, що від слабоалкогольних напоїв він не міг перебувати у стані такого сильного алкогольного сп`яніння.

Разом з тим ОСОБА_1 після проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, жодного разу не наполягав на проходженні огляду в закладі охорони здоров`я.

Крім того ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом.

В своїй апеляційній скарзі захисник Кузьмін Є.О. не наводить будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів про те, що працівники патрульної поліції під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 діяли неправомірно та порушили вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція).

Неспроможними є доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» та наполягав на проходженні огляду в закладі охорони здоров`я, на що поліцейські йому безпідставно відмовили.

Згідно п.п.6,7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Чинне законодавство містить вичерпний перелік підстав для проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я, якими за ч.3 ст.266 КУпАП є:

- незгода водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції (далі за тестом - огляд), поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів;

- незгода водія з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці з використанням спеціальних технічних засобів.

Тобто проведенню огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я має передувати проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу.

В даному випадку, за згодою ОСОБА_1 його огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатору «Drager».

В ході оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, а в своїх письмових поясненнях в протоколі не вказав, що бажає пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Крім того на дослідженому відеозаписі також не зафіксовано, що ОСОБА_1 після проходження огляду за допомогою алкотестеру «DRAGER», наполягав на проходженні огляду в закладі охорони здоров`я.

За таких обставин у поліцейських були відсутні підстави для направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Апеляційний суд визнає докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 21 березня 2023 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Вищевказані докази, поза розумним сумнівом доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Кузьміна Є.О. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко