Провадження № 3/127/8392/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іванченко Я.М., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло дві справи, а саме: справа №127/32511/23 та справа №127/32512/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд вважає, що справи про адміністративні правопорушення слід об`єднати в одне провадження, оскільки вони розглядаються судом одночасно, присвоївши номер справи 127/32511/23.

Судом встановлено, що 14.10.2023 о 23.02 год. у м. Вінниці, по вул. Миколаївська, 27, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не був уважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3б, 10.9 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім цього, 14.10.2023 о 23.02 год. у м. Вінниці, по вул. Миколаївській, 27, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишив місце ДТП до якого був причетний, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що керуючи транспортним засобом він зіткнувся з автомобілем який був припаркований, після чого намагався врегулювати дану ситуацію з іншим учасником ДТП мирним шляхом, однак останній відмовився, поводив себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою, тому з метою уникнення розвитку конфлікту, він пішов додому. Наступного дня, він знову намагався поспілкуватися з водієм, зазначав, що готовий відшкодувати йому шкоду, однак знову почув відмову та інший учасник ДТП повідомив, що написав заяву в поліцію. Після чого, він сам добровільно з`явився у відділок поліції. Також, зазначив, що вину у вчиненні ДТП визнає, однак зазначив, що залишив місце пригоди лиш з метою уникнення конфлікту та жодного наміру зникати з місця пригоди не мав. Крім того, просив суд при визначені адміністративного стягнення не позбавляти його права керування, оскільки у нього є дитина з інвалідністю, яку він постійно перевозить на своєму транспортному засобі.

Захисник Геращенко Т.В. в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 визнає свою вину у вчиненому, однак просила суд при накладенні адміністративного стягнення врахувати те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вперше вчинив порушення, щиро кається у скоєному, має дитину з інвалідністю, яка потребує комфортних умов пересування і яку він постійно возить на автомобілі, тому просила не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, доведена та повністю підтверджується матеріалами справи.

Крім вищезазначених протоколів, вина останнього підтверджується схемою дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями, іншими матеріалами адміністративних справ та наданими ним показаннями в судовому засіданні.

Також, судом було досліджено долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи, на яких зафіксовано саму дорожньо-транспортну пригоду, з яких вбачається, як водій автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» на швидкості здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Toyota Camry», після чого, не зупиняючись, не виходячи з транспортного засобу, не переконавшись, що його діями не було завдано шкоди іншим особам, залишив місце пригоди.

Відповідно до положень статті 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктами правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП для того, щоб порушення вважалося завершеним (доведеним до кінця і таким, що підлягає оформленню і покаранню) потрібні факти, особа водій повинен експлуатувати автомобіль (керувати автомобілем, їхати, залишити в стані, через який в подальшому буде порушено правила дорожнього руху) і заподіяння або спричинення збитку.

Вимогами п. 2.10 Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог п.9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

Згідно ст. 122-4 КУпАП, настає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктами правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, оскільки відповідно до Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати швидку медичну допомогу, а якщо це неможливо, звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; г) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г", відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також стан транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Згідно диспозиції ст. 122-4 КУпАП для того, щоб порушення вважалося завершеним особа водій повинен залишити місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої такий водій причетний.

Таким чином, ОСОБА_1 після вчинення ДТП залишив місце події та лише коли дізнався, що потерпілий звернувся до працівників поліції, пішов у відділок.

Суд зважає на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні ДТП визнав, але надані ним показання в судовому засіданні з приводу того, що він нікуди не тікав, а лише припарковував свій автомобіль, є нещирими, були спростованні дослідженими судом доказами, зокрема відеозаписами з камер спостереження та спрямовані на пом`якшення покарання за скоєне правопорушення.

В дотримання вимог ст. 33 КУпАП, суд накладає стягнення за адміністративне правопорушення у межах, установлених КУпАП та іншими законами України.

У відповідності до ст. ст. 34, 35 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено. Обставиною, що обтяжує відповідальність не встановлено.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на вищевикладене, при накладені адміністративного стягнення судом враховано характер вчинених порушень, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, ступінь суспільної небезпеки, поведінку особи після вчинення правопорушення, який жодним чином не відреагував на те, що вчинив зіткнення з припаркованим транспортним засобом, не пересвідчився про відсутність потерпілих осіб, яким могла б бути потрібна допомога, а зник з місця події, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, врахувавши ч. 2 ст. 36 КУпАП, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, оскільки саме дане покарання є необхідним та слугуватиме виправленню особи від вчинення правопорушень в майбутньому.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. 35, 36, 40-1, 122-4, 124, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Судові справи №127/32511/23 та №127/32512/23 об`єднати в одне провадження, присвоївши номер №127/32511/23.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: