Справа № 504/3305/23
Номер провадження 3/504/2196/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 3 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , з`явився, клопотав про надання матеріалів справи для ознайомлення, витребування доказів та виклик свідків. 04.09.2023 року клопотання ОСОБА_1 задоволено частково, розгляд справи відкладено на 19.09.2023 року.

19.09.2023 року, 26.09.2023 року, 26.09.2023 року, 03.10.2023 року, 09.10.2023 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

При цьому, в судові засідання 19.09.2023 року, 26.09.2023 року, 26.09.2023 року, 03.10.2023 року, ОСОБА_1 надав суду клопотання про відкладення розгляду справи, до яких долучив медичні документи, з яких вбачається звернення останнього за медичною допомогою до КНП «Доброславська БЛЛ».

18.10.2023 на адресу суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він просить справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В своїх поясненнях ОСОБА_1 повідомив, що свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає, та щодо обставин події пояснює наступне: після продування приладу Drager, на місці зупинки, з результатом 0,58 проміле він не погодився, попросив співробітника поліції поїхати до лікарні на повторне освідчення, проте той йому відмовив, мотивуючи це тим, що на нього і так витратили багато часу, тобто працівники поліції не виконали вимоги ст. 266 КУпАП; у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія до медичного закладу. Крім того ОСОБА_1 зазначає, що долучені до матеріалів справи відео записи є неналежними доказами, оскільки зйомка не була безперервною. Щодо пояснень зазначених у протоколі вказує, що дійсно в той день, вживав пиво, проте це мало місце зранку. Під фразою вживав, мав на увазі та пояснював поліцейському, що це була пляшка 0,5 літра, яка на момент його керування повністю «вивітрилась» з його організму, пройшло (більш ніж 8 годин). Прилад Drager, яким проведено огляд, не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Дату повірки приладу, з роздруківки встановити неможливо, тому його показники не можуть вважатись доказом.

Також 18.10.2023 до суду надійшло клопотання захисника Волинця В.В. про долучення доказів та закриття справи, а саме копії роздруківки газоаналізатора Drager. Клопотання аргументоване тим, що на місці зупинки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, та оскільки ОСОБА_2 який перебував, в авто стало зле, не звернув уваги на покази алкотестера намагаючись поїхати додому. Працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та не вилучали його. Захисник повідомляє, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем діяв в стані крайньої необхідності, що виникла внаслідок стану здоров`я ОСОБА_2 . Огляд на стан сп`яніння його клієнта було проведено неналежним приладом, остання дата калібрування якого 13.04.2022, отже огляд проведено з порушенням вимог наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 та положень ст.266 КУпАП, а тому результати проведеного огляду не можуть бути використані судом, як беззаперечний доказ вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні докази керування 03.08.23р., в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 автомобілем.

19.10.2023 захисник надав суду заяву про розгляд справи без його у часті та участі ОСОБА_1 .

На виконання постанови суду від 19.10.2023, з ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області 03.11.2023 до суду надійшли сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки спеціального технічного приладу «Drager» ARBL 0626, який виконав тест 146, що долучено до матеріалів справи.

Судом встановлено, що 03.08.2023 о 19:50 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, дорога між смт. Доброслав та с. Кошари ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2104 р.н. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 0408, тест 146, результат становить 0,58 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 03.08.2023 серії ААД №163553, який підписаний ОСОБА_1 ;

-поясненнями ОСОБА_1 , який в протоколі про адміністративне правопорушення зазначив: «ехал с Кордона, випил бутилку пива 0,5л»;

-роздруківкою приладу Alkotest 6810, прилад 0408, тест №146, відповідно якого, результат огляду ОСОБА_1 становить 0,58 проміле;

-актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме Алкотестера Драгер 6810 ARBL 0626, результат огляду 0,58 проміле, з яким згоден ОСОБА_1 , про що наявний його підпис;

-відео записами з ПВР, які досліджено судом в ході розгляду справи;

Відповідно до п. 2.9.А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд визнає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, кваліфікація його дій працівниками поліції є вірною.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Дослідивши відео записи долучені до протоколу про адміністративне правопорушення суд встановив, що 03.08.2023 ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, а саме самостійно розпакував одноразову трубку та пройшов тест, на відео записі зафіксований результат проведеного тесту - 0,58 проміле. Після вказаних подій відео запис припиняється. На наступному відео файлі зафіксовано, як ОСОБА_1 на місці зупинки ознайомився із свідоцтвом про повірку Драгера, підписав адміністративні матеріали та отримав копію роздруківки Драгера. На досліджуваному судом третьому відео записі зафіксовано як ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв, а саме пива у розмірі 0,5 л.

Отже, доводи ОСОБА_1 про те, що він не погодився з результатом тесту технічного приладу та просив працівника поїхати до медичного закладу, а той йому відмовив, тобто порушив вимоги ст. 266 КУпАП, спростовуються дослідженими в судовому засіданні відео записами, на яких відсутні будь-які заперечення з приводу результатів тесту та актом огляду, у якому ОСОБА_1 зазначив, що погоджується з результатами огляду. Відсутність у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу у заклад охорони здоров`я, суд не визнає порушенням поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 погодився з результатами тесту за допомогою технічного приладу Драгер.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про неналежність відеодоказів долучених до матеріалів справи, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 3 р. 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Таким чином, під час безпосереднього проведення огляду ОСОБА_1 поліцейськими було застосовано технічні засоби відеозапису, відеозапис припинено на час складання матеріалів, а наявні у справі відеозаписи дозволяють суду дослідити обставини проведення процедури оглдяу ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 не заперечує факт вживання алкогольних напоїв, перед керування транспортним засобом, як зазначено і у протоколі про адміністративне правопорушення, який власноручно підписаний останнім. Вказане зафіксовано і на відео записі, а тому його позиція про те, що «що це була пляшка 0,5 літра, яка на момент керування повністю вивітрилось з організму зі спливом часу (більш ніж 8 годин)» є суб`єктивним судженням особи, що жодним чином не підтверджена.

Судом витребувано в органу поліції: свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/6126 від 19.10.2022, відповідно якого газоаналізатор Alcotetest 6810 ARBL-0626 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, вказане свідоцтво чинне до 19.10.2023; сертифікат налаштування (калібрування) Alcotetest 6810 ARBL-0626, відповідно якого наступне технічне обслуговування алкотестера необхідно провести не пізніше 14.10.2023; сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки; свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки Alcotetest 6810 ARBL-0626, що чинне до 19.10.2024 та роздруківку тесту №146 приладу Alcotetest 6810 ARBL-0626 від 03.08.2023, який відповідно до матеріалів справи був проведений відносно ОСОБА_1 . За наявності всіх перелічених документів, суд може стверджувати про те, що вказаний Alcotetest 6810 ARBL-0626 є законодавчо врегульованим засобом вимірювальної техніки, що відповідає вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність, таким чином доводи ОСОБА_1 у цій частині є спростованими.

Захисник Волинець В.В. долучив до матеріалів справи копію роздруківки газоаналізатора Alcotetest 6810 ARBL-0626 від 03.08.2023 відповідно якої, дата останнього калібрування приладу 13.04.2022. Однак суд звертає увагу на те, що сторона захисту не була позбавлена можливості надати суду оригінал роздруківки алкотестеру, яку було вручено ОСОБА_1 , що зафіксовано на відео записі, натомість суду було надано копію, яка суперечить роздруківці Alcotetest 6810 ARBL-0626 від 03.08.2023 наявної в матеріалах справи та витребуваної з органу поліції, тому вказана копія судом визнається неналежним доказом.

У своєму клопотанні захисник Волинець О.П. виклав версію подій, в якій вказано про те, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем діяв в стані крайньої необхідності, що виникла внаслідок критичного стану здоров`я ОСОБА_2 , яку не підтверджує жодним доказом, тому вказане суд до уваги не приймає.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, жодним чином не впливають на обставини вчинення водієм адміністративного правопорушення, а в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що право керування було передано гр. ОСОБА_3 , а тому такі доводи захисту є надуманими.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України»).

Суд констатує, що інші доводи сторони захисту з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення є загальними, та не спростовують висновків суду, щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, як і сам протокол є належними та допустимими доказами винуватості особи, а позицію ОСОБА_1 , щодо не визнання вини суд розцінює, як позицію самозахисту, яка не була підтверджена в ході судового розгляду.

Визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, за вчинене порушення, суд звертає увагу на безальтернативність адміністративного стягнення за дане порушення та вважає необхідним накласти на правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,8 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,8 (п`ятсот тридцять шість) гривень (вісімдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст.307КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів