Справа № 307/4555/23
Провадження № 3/307/1816/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, уродженцем та мешканцем АДРЕСА_1 , віпс «Заболоття» молодший інспектор прикордонної служби 2 категорії-інструктор кінологічної служби, приряджений до віпс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ, № 005064, о 20.30 год., від старшого прикордонного наряду «Прикордонний патруль» молодшого сержанта ОСОБА_2 надійшла доповідь спостереження руху двох осіб на напрямку 270-269 прикордонних знаків. Перебуваючи на дозорній тропі склад наряду здійснював приховане спостереження за діями осіб, після чого особи зникли з поля зору. Прикордонний наряд «Прикордонний патруль» організував спостереження за напрямком можливого укриття осіб, за допомогою приладу телевізійного спостереження. На момент виявлення та затримання суміжною стороною одного громадянина України, напрямок 270-269 прикордонних знаків охоронявся прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» посиленим приладом нічного бачення, з 16.00 09.09.2023-00.00 10.09.2023 в межах 270-269 прикордонних знаків на чолі з молодшим сержантом ОСОБА_3 спільно з курсантом Національної академії Держприкордонслужби. Відстань між прикордонними знаками становить до 900 метрів, вздовж лінії прикордонних інженерних споруд наявна дамба, місцями місцевість не проглядається у зв`язку з особливостями рельєфу та темним часом доби. Факт незаконного перетину державного кордону одним громадянином України, який був затриманий 09.09.2023 навпроти ділянки відповідності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - підтверджено, про що свідчить пролаз у загороджувальному паркані на напрямку 270-269 прикордонних знаків, доріжка слідів, що виводить з України в Румунію. Факт незаконного перетину державного кордону однією особою з України в Румунію став можливий внаслідок порушення правил несення служби старшим прикордонним наряду «Прикордонний патруль» молодшим сержантом ОСОБА_3 , чим порушив п. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Вважаю, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП виходячи з наступного.

Частиною другою статті 172-18 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 року, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У рішенні у справі «Карелін проти росії» («Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Згідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час розгляду протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що він здійснював охорону державного кордону в межах 270-269 прикордонних знаків, довжиною 900 метрів. Коли він побачив двох осіб, то образу через службовий телефон повідомив ЦУС. Через 15 хвилин прибула група реагування і вони разом почали розшук осіб, які підходили до лінії кордону, однак пошук результату не дав. Через 40 хвилин з Румунії повідомили про перетин кордону однією особою.

Єдиний доказ долучений до матеріалів справи в якості доведення вини це протокол про адміністративне правопорушення серії ЗХРУ, № 005064, що не спростовує показання ОСОБА_1 . Інших доказів матеріали справи не містять.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене приходжу до висновку, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні.

За таких обставин, керуючись стст. 7, 245, 247 п. 1, 251, 280, 283 КУпАП

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Тячівського

районного суду В.І. Гримут