Справа № 353/1077/23
Провадження № 3/353/476/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, гр. України, за ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

16.09.2023 року поліцейським СРПП Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Рибаком Р.М. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 110477 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого «16.09.2023 року о 22 год. 30 хв. в с. Хотимир по вул. Центральній, 5, водій керував трактором «ХТЗ Т40», н.з. НОМЕР_1 , втретє в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора «Alcotest Drager 6810». Тест № 3698 від 16.09.2023 року становить 1,61 проміле».

25.09.2023 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП вперше надійшли до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області.

25.09.2022 року постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП були направлені до Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області на доопрацювання для усунення недоліків.

05.10.2023 року до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області повторно надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП. При цьому недоліки, зазначені у вищевказаній постанові суду, не було усунуто.

Розгляд справи було призначено на 08 год. 30 хв. 25.10.2023 року.

В судові засіданні 25.10.2023 року 13.11.2023 року ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи те, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

При прийнятті рішення за наслідками розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП наступає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже обов?язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є саме керування транспортним засобом в стані сп?яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп?яніння особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 254 КУпАП основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який, в свою чергу, є найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Протокол це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій, є основним джерелом доказів, складається по встановленій формі і повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті, а саме: дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення ААД № 110478 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не повно викладена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на документ (и), що підтверджує кваліфікуючу ознаку частини 3 статті 130 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім цього в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено точне місце вчинення адміністративного провопорушененя (район, область, тощо).

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів, про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Отже тягар доказування на предмет доведеності достатності та допустимості доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєні інкримінованого йому адміністративного правопорушення покладено на особу, що складала протокол про адміністративне правопорушення, тобто на поліцейських.

Проте у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки, як повторність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а саме до матеріалів справи не додано належним чином завірених процесуальних документів - постанов суду з відміткою про набрання ними законної сили про притягнення ОСОБА_1 двічі протягом року до адміністративної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, тоді як міститься лише довідка з поліції, та прості ксерокопії судових рішень, які в розумінні ст. 251 КУпАП, не можуть бути доказами по справі.

Вищевказані недоліки були виявлені судом та викладені в постанові суду від 25.09.2023 року, якою матеріали справи були направлені до органу поліції на доопрацювання. Проте недоліки усунуто не було, зокрема до матеріалів справи не було долучено належним чином засвідчених копій судових рішень з відміткою про набрання ними законної сили про притягнення ОСОБА_1 двічі протягом року до адміністративної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також суд не приймає до уваги рапорти поліцейського СРПП Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області сержанта поліції Рибака Р.М. від 17.09.2023 року та 02.10.2023 року (а.с. 11, 19), які додані до матеріалів справи, оскільки вони не можуть слугувати доказами винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а).

Отже при розгляді даної справи суддею встановлені порушення Закону з боку працівників Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області щодо оформлення протоколу та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

При вказаних не з`ясованих обставинах, відсутності доказів про те, що станом на 16.09.2023 року відносно ОСОБА_1 були винесені судові рішення, що набрали законної сили, якими ОСОБА_1 було визнано винуватим та піддано адміністративному стягненню двічі протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, сам по собі наявний протокол про адміністративне правопорушення не дає достатньо підстав для впевненого і переконливого висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 в скоєнні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені обставини свідчать про порушення працівником поліції процедури оформлення матеріалів справи та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 110477 від 16.09.2023 року за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Обов`язок доведення правомірності складання протоколу лежить на працівнику поліції, в тому числі і шляхом надання суду всіх матеріалів по справі на підтвердження вчинення особою правопорушення.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд враховує положення ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ у справах «Малофаєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р., та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р., ЄСПЛ серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААД № 110477 від 16.09.2023 року не доведено поза всяким розумним сумнівом факт вчинення 16.09.2023 року ОСОБА_1 , як особою яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що передбачено відповідальність ч. 3 ст. 130 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 251, 256, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяУ. Ю. ЛУКОВКІНА