Номер провадження 3/754/4824/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2023 року

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Мельник І.Г., за участю секретаря судового засідання Алчієвої А.О., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2023 року на адресу суду з ВАП УПП в м. Києві надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №497572 від 27.08.2023 року вбачається, що 27.08.2023 о 11.38 год. у м. Києві по вул. Осипа Мандельштама, 1, водій ОСОБА_1 , керував т.з. Chevrolet Nubira, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим в праві керування транспортним засобом Шевченківським відділом Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального регіонального управління Міністерства юстиції від 14.04.2020 ВП НОМЕР_2, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.126 КУпАП.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заявив клопотання про закриття провадження по справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не знав, що він обмежений у праві керування транспортним засобом, і не знав про існування, зазначеного у протоколі виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, ч.1 ст.251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення зокрема є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 3 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

В матеріалах справи містяться протокол про адміністративне правопорушення та копія постанови державного виконавця від 14.04.2020 по ВП №41435675. Ніяких інших доказів матеріали справи не містять.

Згідно пояснень представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не знав про обмеження встановлені зазначеною постановою, оскільки не отримував її.

Враховуючи зазначені обставини, а також той факт, що з боку співробітників поліції судді не надані докази того, що ОСОБА_1 був ознайомлений з постановою державного виконавця від 14.04.2020 у ВП № НОМЕР_2, суддя приходить до висновку про відсутність повних та обґрунтованих підстав для визнання останнього винним у скоєнні правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відсутність будь-яких інших належних та допустимих доказів по справі, позбавляють суддю можливості перевірити правильність встановлення, як об`єктивних, так суб`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Таким чином, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП недоведена, оскільки під час судового розгляду належних, допустимих та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 як об`єктивних, так і суб`єктивних ознак складу вказаного адміністративного правопорушення, судді не надано.

При цьому, окремо слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно громадянина ОСОБА_1 , а постанова державного виконавця від 14.04.2023 по ВП № НОМЕР_2 складена відносно ОСОБА_1 , тобто фактично стосовно іншої особи.

Згідно зі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 7, ч.3 ст. 126, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст.126 КУпАП - закрити.

Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ця постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Г. Мельник