ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2084/23 Справа № 229/2979/23 Суддя у 1-й інстанції - Грубник О.М. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 розглянувши апеляційну скаргу захисника Михайленка О.С. на постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 21 серпня 2023 року, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 05 травня 2023 року о 09 годині 55 хвилин в м.Дружківка Донецької області, вул.Привокзальна, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Volkswagen Caddy з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від продуття алкотестера «Драгер» на місці зупинки та проходження медичного огляду в медичному закладі на визначення ступеня алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків. Від керування усунений, чим порушив вимоги п.2.5ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 21 серпня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З таким судовим рішенням не погодився захисник Михайленко О.С. який діє в інтересах ОСОБА_2 та оскаржив його в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі апелянти просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що протокол про адміністративне правопорушення це є засіб фіксації адміністративного правопорушення, який не може бути доказом. Вважає, що протокол не відповідає вимогам закону, а також протирічить відеоматеріалам. Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення у графі «гр-ну ОСОБА_2 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП» відсутній його підпис. Вважає, що водію ОСОБА_2 уповноваженою особою не було роз`яснено його права, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. ст. 266, 268КУпАП, що є порушенням його прав. Вказує, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Зазначає, що в направленні на медичний огляд зазначено назва закладу охорони здоров`я якого не існує та серед переліку закладів охорони здоров`я в Донецькій області де проводиться лабораторні дослідження біологічних середовищ осіб з метою встановлення станів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння огляд на стан сп`яніння вищевказаної організації також немає. Зазначає, що Акт огляду на місці не складався, що є грубим порушенням Інструкції. Вказує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений 05.05.2023 року о 10.15 год., а сама подія адміністративного правопорушення сталася 05.05.2023 року о 10.15 год., відео зняте до самої події правопорушення і до складання протоколу, а отже дані відеозаписи ні в якому разі не може бути належним доказом в даній справі. Вважає, що у наявності в діях ОСОБА_2 вимушеної крайньої необхідності, а саме виконання Наказу командира згідно Бойового розпорядження (яке долучити до матеріалів не надається можливим) і відповідно до вимог ст. 18 КУпАП «не є адміністративним правопорушенням.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 , апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_2 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №021475, згідно якого 05 травня 2023 року о 09 годині 55 хвилин в м.Дружківка Донецької області, вул.Привокзальна, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Volkswagen Caddy з ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від продуття алкотестера «Драгер» на місці зупинки та проходження медичного огляду в медичному закладі на визначення ступеня алкогольного сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків. Від керування усунений, чим порушив вимоги п.2.5ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

У протоколі зазначені свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з їх підписами.

Вказано, що гр.-ну ОСОБА_2 роз`ясненні його права та обовзки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і повідомлено про дату, час та місце розгляду адміністративної справи, під підпис.

Також ОСОБА_2 надав власноруч письмові пояснення у протоколі де вказав, що: «керував тз зупинений поліцією драгер продувати не буду, в наркологію не поїду».

Наявний підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. (а.с.1)

Направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. що знижують увагу та швидкість реакції від 05.05.2023 року (а.с.2)

Поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які підтверджують викладені обставини у вище вказаному протоколі. (а.с.3,4)

Довідкою про отримання ОСОБА_2 посвідчення водія. (а.с.5)

Диском із відеозаписом на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом Volkswagen Caddy його зупинку інспектором поліції та як під час спілкування з ОСОБА_2 інспектором поліції були виявлені ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота,

Зафіксовано як ОСОБА_2 було запропоновано проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, але ОСОБА_2 відмовився від вказаного проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків. (а.с.6)

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_2 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_2 діях при вимушеної крайньої необхідності, а саме виконання наказу командира, згідно бойового розпорядження, яке долучити до матеріалів не надається можливим і відповідно до вимог ст. 18 КУпАП його дії не є адміністративним правопорушенням, є безпідставними, належним чином не обґрунтованими апелянтом, який до суду не надав жодного доказу на підтвердження свого твердження і які відсутні у матеріалах справи, апеляційний суд розцінює ці доводи, як спосіб захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що співробітниками патрульної поліції незаконно оформили протокол про адміністративне правопорушення і він протирічить наявним відеозаписам, є безпідставними та такими, що не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги, що в протоколі про адміністративне правопорушення у графі «гр-ну ОСОБА_2 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП» відсутній його підпис та водію ОСОБА_2 уповноваженою особою не було роз`яснено його права, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. ст. 266, 268 КУпАП, що є порушенням його прав, є безпідставними та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи, а саме у відповідній графі протоколу про роз`яснення гр-ну ОСОБА_2 його прав та обов`язків і повідомлення дати, часу та місця розгляду справи наявний його підпис. Крім того водій ОСОБА_2 підписав протокол у графі про ознайомлення з протоколом, а також надавав у цьому протоколі письмові пояснення і зауважень щодо не ознайомлення з його правами та обов`язками не надавав.

Доводи апеляційної скарги, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. А в направленні на медичний огляд зазначено назва закладу охорони здоров`я якого не існує та серед переліку закладів охорони здоров`я в Донецькій області де проводиться лабораторні дослідження біологічних середовищ осіб з метою встановлення станів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння огляд на стан сп`яніння вищевказаної організації також немає і Акт огляду на місці не складався, що є грубим порушенням Інструкції, є безпідставними та не спростовують факт відмови ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року встановлений порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, з аналізу даної інструкції вбачається, що форма направлення надається водієві у разі направлення його для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, тобто у разі проходження водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або відмови від проходження, форма направлення не видається.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння одразу як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, тому апеляційний суд не вбачає порушення поліцейськими порядку виявлення у ОСОБА_2 стану алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів апелянта про не складання на місці Акту огляду, апеляційний суд зазначає, що право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «;Про дорожній рух»,постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

На підставі викладеного апеляційний суд зазначає, що ознаки сп`яніння встановлює поліцейський під час спілкування з водієм, та наявність таких ознак на думку поліцейського саме і є підставою для пропонування огляду на стан сп`яніння і не законом не передбачено обов`язковість складання поліцейськими на місті зупинки транспортного засобу Акту огляду водія.

Згідно матеріалів справи у водія ОСОБА_2 працівниками поліції були виявлені ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук.

Вказані ознаки алкогольного сп`яніння прямо передбачені інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Твердження апелянта, що подія адміністративного правопорушення сталася 05.05.2023 року о 10.15 год. не підтверджується наявними матеріалами справи, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №021475, подія сталося 05 травня 2023 року о 09 годині 55 хвилин.

Також є безпідставними доводи апелянта, що наявні відеозаписи не можуть бути належним доказом в даній справі, оскільки відео знято до самої події правопорушення і до складання протоколу, це міркування адвоката не ґрунтується на вимогах закону, оскільки згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення та доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Та відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 є недійсним, а долучені до нього матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді районного суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Михайленка О.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 21 серпня 2023 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя