Справа № 624/300/23
провадження № 3/624/149/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року суддя Кегичівського районного суду Харківської області Крапівка Т.В., розглянувши матеріали, що надійшли від СПД № 1 ВП № 1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Артемівка, Кегичівського району, Харківської області, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Труд-2012», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Кегичівським РС ГУДМС України в Харківській області 01.04.2016,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

права, передбачені ст. 268 КУпАП, роз`яснені,

ВСТАНОВИВ:

Згідно наданого на розгляд суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 327530 від 24.04.2023, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, вбачається, що 24 квітня 2023 року о 14:45 по пров. 1 Травня в смт. Кегичівка, Харківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП. Посвідчення водія НОМЕР_3 , видані Центром ДАІ 6301, дата видачі 15.01.2015 тимчасово вилучені та виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами DT 296232.

Крім цього, згідно наданого на розгляд суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 327529 від 24.04.2023, складеного щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, вбачається, що 24 квітня 2023 року о 14:45 по пров. 1 Травня в смт. Кегичівка, Харківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , порушивши ПДР скоїв зіткнення з автомобілем марки КАМАЗ 5511, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , спричинивши пошкодження транспортних засобів. Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 14.6 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно ст. 124 КУпАП.

Згідно зі ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Виходячи з вказаної правової норми, вищезазначені справи повинні бути об`єднанні в одне провадження та за результатами їх розгляду має бути прийнято одне рішення.

Відповідно до розділу ІІІ п. 6 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженій наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814, у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Відповідно до постанови (ухвали) суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи (матеріалів кримінального провадження) та відмітки про об`єднання справ (матеріалів кримінального провадження) із зазначенням номера нової судової справи (матеріалів кримінального провадження).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що вину свою за ст. 124 КУпАП визнає, матеріальну шкоду потерпілим відшкодував в повному обсязі, про що свідчать розписки, долучені до матеріалів справи.

Стосовно відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначив, що вину у вчиненні цього адміністративного правопорушення не визнає, оскільки вжив алкогольний напій від хвилювань після ДТП, поки очікував приїзду працівників поліції, так як більш за кермо не планував сідати, та зазначив, що не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Вказав, що після приїзду працівників поліції та карети швидкої допомоги, йому було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння та відразу на місці був проведений тест. Пояснив, що повідомляв працівників поліції з приводу вживання алкоголю вже після скоєння ДТП.

В судовому засіданні захисник адвокат Жигилій П.В. зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній вжив алкогольні напої вже після скоєння ДТП. Зазначив, що матеріали справи не містять жодних доказів щодо перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в матеріалах справи відсутній диск з відеозаписом події правопорушення, а також в протоколі не зазначені свідки та потерпілі, що унеможливлює встановити дійсні обставини по цій справі. Також, вказав, що у висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, складений лікарем ОСОБА_2 24.04.2023 зазначено, що огляд проводився в приймальному відділенні КНП КСР «Кегичівська ЦРЛ», але це не відповідає дійсності, а тому висновок не може бути належним доказом у справі. Всі вище зазначені недоліки при складанні протоколу не дають в повній мірі встановити вину у вчиненні правопорушенні. Повідомив, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи загального захворювання, переніс операцію на серці, а тому взагалі не вживає спиртні напої.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила, що вона є дружиною ОСОБА_1 . Вказала, що 24.04.2023 вона разом з чоловіком та ОСОБА_4 їздили на кладовище в с. Наталине, Красноградського району, Харківської області. Повертаючись додому, вони заїхали в магазин «АТБ» в м. Красноград, Харківської області, де придбали продукти харчування та алкогольний напій, а потім поїхали додому. Проїжджаючи по вул. 1-го Травня в смт. Кегичівка, Красноградського району, Харківської області сталося ДТП, але вона не розуміє як це сталося, оскільки все відбувалося дуже швидко, а вона в цей час розмовляла з ОСОБА_4 на не дивилася до дорогу. Після ДТП чоловік був в стресовому стані, почав кричати, щоб вони вийшли з машини та добералися додому самостійно, а сам в цей час достав пляшку коньяку та випив. Потім вона разом з ОСОБА_4 вийшли з машини та пішли в напрямку смт. Слобожанське, зупинили попутну машину та доїхали додому. Пізніше приїхав додому і чоловік, повідомив, що приїжджали працівники поліції та карета швидкої допомоги. Наступного дня вона разом з чоловіком поїхали до потерпілих та відшкодувати їм матеріальну шкоду. Зазначила, що після проведення чоловіку операції на серці, десь приблизно 3 роки, він взагалі не вживає спиртні напої

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка є родичем правопорушника, а саме дружиною його брата. Повідомила, що 24.04.2023 вона разом з ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_3 поїхали на кладовище в с. Наталине, Красноградського району, Харківської області. Десь ближче к обіду вони заїхали в м. Красноград, зайшли в магазин «АТБ», купили продукти харчування та коньяк, щоб ввечері пом`янути покійних родичів, а потім поїхали додому. При виїзді з смт. Кегичівка сталася ДТП, але пояснити момент зіткнення не може, оскільки в цей момент вона розмовляла з ОСОБА_3 . Після ДТП всі були в стресовому стані, ОСОБА_1 почав кричати, щоб вона та ОСОБА_3 виходили з машини та йшли додому, а сам в цей час вихопив з сумки пляшку коньяку та почав її вживати. Вона разом з ОСОБА_3 вийшли з машини, вона вела ОСОБА_3 під руки, оскільки остання була в стресовому стані та має вади серця, тому дуже за неї хвилювалася. Вони пішли до дороги, зупинили попутну машину та доїхали додому. Їй відомо, що після ДТП ОСОБА_1 відшкодував потерпілим матеріальну шкоду. Зазначила, що перебуваючи за кермом автомобіля ОСОБА_5 був тверезий, а вже випив спиртні напої, перебуваючи в стресовому стані, після скоєння ДТП.

Дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, суд встановив наступне.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 327529 від 24 квітня 2023 року, схемою місця ДТП від 24 квітня 2023 року, поясненнями та визнанням вини самим правопорушником.

Таким чином, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Адміністративне правопорушення мало місце 24.04.2023, тобто на момент розгляду справи в суді закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом встановлене наступне.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, зазначив, що при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Статтею 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною четвертою статті 130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Однак, під час судового розгляду встановлено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано невірно за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній вживав алкоголь після вчинення ДТП, а не до того, як він сів за кермо автомобіля та керував ним.

Так, пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що він вжив алкогольний напій після ДТП, а також стосовно того, що не отримував направлення від поліцейських для проходження огляду у медичному закладі, а освідування проводилося на місці вчинення ДТП в кареті швидкої допомоги, вважаю достовірними, так як вони не спростовані іншими доказами по справі.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суддя, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищенаведені факти, встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 .

Крім того, матеріали справи на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП містять протокол про адміністративне правопорушення, висновок КНП КСР «Кегицівська ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 141 від 24.04.2023, результат якого показав 2,597 проміле, пояснення та довідка Армор.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення свідки події відсутні, даних про тимчасового затримання транспортного засобу або доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку немає.

Перевіряючи дійсність обставин, викладених у протоколі та долучених до нього документів, суд також зобов`язаний перевірити і підстави для проведення огляду та дотримання працівниками поліції, передбаченої законодавством процедури проведення огляду на стан сп`яніння.

Так, діючим законодавством чітко визначено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (ст. 266 КУпАП та п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року)).

Під час судового розгляду встановлено порушення працівником поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , вимог ст. 266 КУпАП та п. 6 Інструкції.

Так, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, а у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, послідовно проводиться в такий спосіб: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або у випадку незгоди водія з його результатами, лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

В матеріалах провадження відсутні будь-які докази щодо пропонування працівниками поліції водію ОСОБА_1 пройти огляду на стан сп`яніння безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, як того вимагають вказані вище вимоги закону, проте слідчим Ковальчук І.Б. було направлено водія для проходження огляду у медичному закладі.

Між тим, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП та п.п. 7, 8 Інструкції, є три підстави:1) незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, що, в такому випадку, є обов`язковим.

Лише чітке дотримання вказаної вище процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про його дійсність.

Аналогічно, матеріали провадження не містять жодних відомостей, які б свідчили про необхідність обов`язкового проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння щодо ОСОБА_1 безпосередньо в медичному закладі, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, або до п. 8 Інструкції.

Вищенаведене свідчить про те, що працівником поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, який міститься в ст. 266 КУпАП, п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП та пункту 22 Розділу ІІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння, проведений з порушенням, зокрема пунктів 6, 7 Розділу І Інструкції, вважається недійсним.

При цьому, на думку суду, заслуговують на увагу і покликання правопорушника про те, що єдиним і достатнім доказом результату медичного огляду особи в закладі охорони здоров`я із діагнозом про перебування такої особи в стані алкогольного сп`яніння є лише висновок за встановленою формою, оскільки як повідомив правопорушник, огляд проводився в кареті швидкої допомоги за допомогою електронного приладу.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, поліцейським в порушення вимог ст. 266 КУпАП під час фіксації процедури огляду на стан сп`яніння не використовувались спеціальні технічні засоби відеозапису, а також відсутні свідки.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Вищенаведені факти, встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст.62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 , вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перекваліфікація судом дій особи щодо якої складено протокол законом не передбачена.

Зміна кваліфікації дій особи якщо це погіршує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження, нормами кримінального законодавства не допускається.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, в силу п. 7 ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При таких обставинах, враховуючи те, що вина особи не була доведена належними доказами та поза розумним сумнівом, а беручи до уваги, що усі сумніви щодо доведеності винуватості необхідно тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності (ст.62 Конституції України), таким чином провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Також, враховуючи характер і обставини скоєного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини що обтяжують та пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Оскільки судом прийнято рішення про закриття провадження по справі немає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст. 36, 38, 124, ч. 1 ст. 130, п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 247, ст. 252, 280, 283, 288, 294, 307, 308 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно з протоколом серії ААД № 327530 від 24 квітня 2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та протоколом серії ААД №327529 від 24 квітня 2023 року за ст. 124 КУпАП об`єднати в одне провадження.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Закрити провадженні у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т.В. Крапівка