КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 756/8802/23
Апеляційне провадження № 33/824/4385/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій міститься клопотання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 04 серпня 2023 року, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 04 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з постановою суду, 16 серпня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій, зокрема, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на дату її отримання - 08 серпня 2023 року.

У апеляційній скарзі просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом. Протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації щодо причини зупинки та чи взагалі зупинявся транспортний засіб. У матеріалах справи відсутній акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Наданий працівниками поліції відеозапис, не відповідає вимогам законодавства, адже є фрагментарним. Працівником поліції не роз`яснено йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та не відсторонено його від керування транспортним засобом. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 251 КУпАП. Із наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається у водія ознак наркотичного сп`яніння, зазначених у протоколі. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення, свідки були відсутні. Також, судом не було викликано в судове засідання поліцейських в якості свідків.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова прийнята судом 04 серпня 2023 року, а апеляційну скаргу подано 16 вересня 2023 року, тобто з пропуском процесуального строку на її апеляційне оскарження.

Разом з тим, як зазначає скаржник, копію оскаржуваної постанови він отримав 08 серпня 2023 року.

Виходячи з наведеного та керуючись принципом доступу до правосуддя, строк підлягає поновленню з підстав поважності причин його пропуску.

У судовому засіданні скаржник підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників, суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (ПДР України) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.9. а) ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 Розділ І Інструкції).

Згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ст.. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписі долученому до матеріалів справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 501862, 23 червня 2023 року о 13 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідий покрив шкіри обличчя; звужені зіниці очей, які не реагують на світло; тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначений протокол складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, викладена у протоколі суть правопорушення є зрозумілою та відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак, виходячи з вимог ст.. 251 КУпАП, є належним доказом у справі. З огляду на що, доводи апеляційної скарги в частині невідповідності протоколу вимогам ст.. 251 КУпАП, є безпідставними.

Із вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 під підпис було ознайомлено з його змістом, суттю правопорушення та роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Жодних зауважень чи заперечень щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення або щодо неправильності дій працівників патрульної поліції на час підписання протоколу, ОСОБА_1 не зазначив. З огляду на що, посилання скаржника на не роз`яснення йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, є безпідставними.

Із відеозапису вбачається, що в ході спілкування з ОСОБА_1 , поліцейським було виявлено у нього ознаки наркотичного сп`яніння у зв`язку з чим, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога. Роз`яснено п. 2.5 ПДР та наслідки недодержання вимог. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився.

Відтак, посилання скаржника на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Також з відеозапису вбачається, що працівником поліції водієві було роз`яснено причину зупинки, а саме: наявність на задньому номерному знаку автомобіля решітки. При цьому, зазначення причини зупинки саме у протоколі про адміністративне правопорушення, на що посилається скаржник у апеляційній скарзі, не передбачено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції.

Після роз`яснення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР, на запитання поліцейського, ОСОБА_1 відповів: «Так, я зараз водій». Тобто, ОСОБА_1 визнав факт керування ним транспортним засобом, що спростовує доводи апеляційної скарги в частині не керування транспортним засобом на момент зупинення транспортного засобу.

Долучений до матеріалів справи відеозапис із нагрудної камери поліцейського є повним та відображає всю процедуру, щодо відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а відтак, є належним доказом у справі, з огляду на щодо, доводи апеляційної скарги в частині того він не відповідає вимогам законодавства, є помилковими.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у ОСОБА_1 були вилучено водійське посвідчення та надано йому тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом. З даних відеозапису вбачається, що поліцейський повідомив водія про його відсторонення від керування транспортним засобом.

Зазначені обставини, спростовують доводи апеляційної скарги в частині того, що скаржника не було відсторонено від керування транспортним засобом, що спростовує доводи апеляційної скарги в частині відсутності у матеріалах справи акта огляду, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки у разі виявлення ознак наркотичного сп`яніння, огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу поліцейським не проводиться, відповідно акт огляду не складається.

Також, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги в частині відсутності у матеріалах справи акту тимчасового затримання транспортного засобу, оскільки згідно ст. 265-2 КУпАП, вказаний акт складається у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені ч.ч. 1-4, 6, 7 ст. 121, ст.. 121-3, ч.ч. 3, 5, 6, 7 ст. 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома)), ст.ст. 122-5, 124, 126, ст.ст. 132-1, 206-1 цього Кодексу, в той час, як протокол відносно скаржника складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що із наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається у водія ознак наркотичного сп`яніння, зазначених у протоколі, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки встановлення попередніх ознак, які можуть свідчити про перебування особи в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, належить саме до компетенції поліцейського.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння без залучення двох свідків, суд зазначає наступне.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння поліцейським, визначений ст. 266 КУпАП, за змістом якої, свідки для проведення огляду залучають у разі неможливості застосування технічних приладів. Однак, як вбачається з матеріалів справи, огляд водія на стан сп`яніння проводився із застосуванням технічного засобу, а саме - нагрудна камера поліцейського, відеозапис із якої №470644 та №473831, долучено до матеріалів справи, а тому, залучення свідків не було обов`язковим.

Слід зазначити, що ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортним засобом в стані сп`яніння так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння. Отже, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити скаржникові строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 04 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 04 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя