ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/69/23 Номер провадження 33/814/1551/23Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.4 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Сириці Т.І., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 липня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 01.01.2023 року о 12 год. 29 хв. в Полтавській області Полтавському районі с. Говтвянчик вул. Лубенська, 22, він вживав алкогольні напої, а саме горілка «Хортиця Platinum», вміст спирту 40 градусів, після дорожньо-транспортної пригоди за його участі, яка мала місце 01.01.2023 об 12 год. 14 хв. в Полтавській області Полтавському районі с. Говтвянчик вул. Лубенська, 22. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив 2.10(є) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 липня 2023 року, та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що дійсно відбулося ДТП та на кого складено протокол. Крім того, посилається на те, що у справі немає документального підтвердження правомірності зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

В цілому апелянт вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що він не був у судовому засіданні, 21.07.2023 року звернувся до канцелярії Полтавського районного суду з метою отримання копії оскаржуваної постанови, де йому сказали, що направили її поштою. До 02.08.2023 року він поштою її не отримав, тому знову звернувся до канцелярії суду, і в той же день отримав її, після чого одразу подав апеляційну скаргу.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.01.2023 року о 12 год. 29 хв. в Полтавській області Полтавському районі с. Говтвянчик вул. Лубенська, 22, ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, а саме горілка «Хортиця Platinum», вміст спирту 40 градусів, після дорожньо-транспортної пригоди за його участі, яка мала місце 01.01.2023 об 12 год. 14 хв. в Полтавській області Полтавському районі с. Говтвянчик вул. Лубенська, 22. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив 3.10(є) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що його вина у вчиненні даного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 384693 від 01.01.2023 (а.с.1), протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 384552 від 01.01.2023 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.8), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні під час того, як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку як на місці зупинки транспортного засобу так і в медустанові (а.с.3,4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2023 (а.с. 5), відеозаписами подій оглянутими судом, згідно яких достеменно вбачається, як ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди, за його участю, вживав алкогольні напої, незважаючи на попередження працівника поліції, а саме в присутності працівників поліції пив горілку з бутилки, яку взяв зі свого автомобіля . Крім того, працівники поліції неодноразово пропонували йому пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте він ухилився (а.с.10).

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.4 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.10є ПДР України встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.10є ПДР України.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять доказів, що дійсно відбулося ДТП та на кого складено протокол, немає документального підтвердження правомірності зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , суд відхиляє зважаючи на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ДТП за участі ОСОБА_1 відбулося 01.01.2023 року о 12 год. 14 хв., що підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №384552 від 01.01.2023 року (а.с.8), та відеозаписом, долученим до матеріалів справи. Так, із відеозапису вбачається, що працівники поліції переслідували автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого згодом зупинився та побіг у поле. Зупиняючись, працівники поліції, не забезпечивши нерухомий стан службового транспортного засобу, вчинили ДТП за участі автомобіля Volkswagen Passat. Після початку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , останній висловив намір випити алкогольні напої, на що працівники поліції його попередили, що в такому разі відповідальність буде суворішою. На хронологічному відрізку 12:29:28 зафіксовано, як ОСОБА_1 , відчиняючи дверцята з пасажирського боку свого автомобіля, відкриває пляшку горілки та починає її пити. Відтак, у суду не виникає сумнівів щодо доведеності належними та допустимим доказами факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 липня 2023 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин