Справа № 489/2974/22
Провадження № 33/812/464/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Письменного М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив Ленінський районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Коновця М.С. у приміщенні цього ж суду 12 вересня 2023 року, якою притягнуто ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №327245 від 08 жовтня 2022 року, який разом з іншими матеріалами надійшов на розгляд до Ленінського районного суду м. Миколаєва, ОСОБА_1 08 жовтня 2022 року о 16:30 год. в м. Миколаєві, пр. Миру, 1/1, керував транспортним засобом Skoda Octavia, р/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку, на що водій відмовився на місці зупинки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Такі дії кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не з`явився, був представлений захисником, надав письмові пояснення по суті справи про адміністративне правопорушення, в яких свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, заперечував факт керування транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та вважав, що є підстави для закриття адміністративного провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в сумі 536,80 грн.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що вона є незаконною, необґрунтованою просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначив, що суд у порушення вимог статей 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративної справи, в постанові взагалі не зазначено, який протокол складався і на підставі чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Працівниками поліції було порушено порядок фіксації факту відмови особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки: в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про проведення огляду на місці зупинки т/з, незгода з результатами ОСОБА_1 для направлення поліцейськими для огляду до медичного закладу та взагалі, в чому полягали дії водія щодо ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, в протоколі вказано лише «п.2.5 ПДР». Безумовним є те, що факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в будь-якому разі повинен бути зафіксованим у присутності двох свідків.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, оскільки не узгоджується із стандартом доведення поза розумним сумнівом. Із відео, яке додано на диску до матеріалів справи, ОСОБА_1 стоїть біля автомобілю з працівниками поліції, які в порушення вимог Закону України «Про національну поліцію» не представилися, не повідомили, які правила дорожнього руху він порушив, а відразу почали стверджувати, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, запропонували проїхати на медогляд до медзакладу. Відеозапис розпочинається з 17.09, тоді як в протоколі зазначено про керування ним автомобілем о 16.30.

Також апелянт викладає наступні відомості щодо подій, які відбулися 08 жовтня 2022 року, під час яких було складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме, що він зі своїм другом ОСОБА_2 на робочому автомобілі Skoda Octavia р/н НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_3 , приїхали на базар «Колос», придбали запчастини та перебували біля автомобілю, поряд був припаркований автомобіль поліцейських, які спілкувалися з іншими людьми, складали відносно них протокол, підійшли до ОСОБА_1 з товаришем, запропонували бути свідками, після чого почали стверджувати, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 заперечив, тим паче, що за кермом він не перебував, бо відносно нього вже було складено протокол про порушення ПДД. Потім поліцейські увімкнули бодікамеру і почали записувати спілкування, почалася тривога, вони з другом злякалися і вирішили швидше їхати з місця, тому і відмовилися їхати до лікарні на медогляд, оскільки там саме небезпечне місце під час обстрілів. Пояснення писав під диктовку поліцейського, щоб швидше втекти з місця під час тривоги. Зазначене у протоколі спростовується відеозаписом, відповідно до якого ніякого тремтіння не було. Протокол був складений навмисно, працівники поліції діяли упереджено. Не зрозумілою залишається і сама фактична причина зупинки автомобілю, якщо така була. У наявному у справі відео не зафіксовано рух транспортного засобу, за кремом якого був ОСОБА_1 , отже прямих та достовірних доказів того, що він керував транспортним засобом за викладених у протоколі обставин, матеріали справи не містять. На думку ОСОБА_1 , склад правопорушення, що йому інкримінується, не відповідає диспозиції ч. 1 статті 130 КУпАП. Враховуючи все викладене та положення ч. 3 статті 62 Конституції України, ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Письменного М.Г., який підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

Згідно пункту 2.9-а Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила)) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписами пункту 2.5 Правил передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частин 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок огляду особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, врегульований також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Так, відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно пункту 12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395).

Отже, за змістом частини 1 статті 130 КУпАП склад адміністративного порушення, в тому числі, утворює сукупність фактів: керування транспортними засобами з ознаками, зокрема. наркотичного сп`яніння, та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

З оскаржуваної постанови суду вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Зокрема, такі обставини підтверджуються:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №327245 від 08 жовтня 2022 року, згідно якого 08 жовтня 2022 року о 16:30 год. ОСОБА_1 в м. Миколаєві, пр. Миру, 1/1, керував автомобілем марки Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, працівниками поліції було запропоновано йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку, від чого він відмовився. Протокол підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без зауважень та заперечень;

складеним на місці зупинки транспортного засобу направленням на огляд водія ОСОБА_1 в медичному закладі;

власноруч викладеними ОСОБА_1 на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями працівникові поліції, в яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначає, що його було зупинено 08 жовтня 2022 року по пр. Миру, біля ринку «Колос» за порушення пункту 11.2, при розмові виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, запропоновано проїхати до медичного закладу для встановлення наркотичного сп`яніння, на що він категорично відмовився, тому що поспішав на роботу, а спізнюватися не можна;

дослідженим судами першої та апеляційної інстанцій відеозаписом події, проведеним працівниками поліції.

Так, з початку відеозапису, який міститься на диску та долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №327245, вбачається, що поряд з припаркованим транспортним засобом перебуває ОСОБА_1 , з яким спілкуються працівники поліції. Працівник поліції зазначає про виявленні у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема, тремтіння рук, після чого пропонує проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, роз`яснює порядок проходження, права, передбачені статтею 268 КУпАП, але ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду, пославшись на «напряженку со временем».

Отже ОСОБА_1 однозначно відмовився від проходження зазначеного огляду.

За такого фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою, письмові пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме відмовою ОСОБА_1 пройти в закладі охорони здоров`я огляд на стан наркотичного сп`яніння.

До того ж факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не оспорюється.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено відмова ОСОБА_1 працівнику поліції пройти у встановленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги як безпідставні.

Щодо незазначення у постанові судом першої інстанції, який протокол складався та на підставі чого ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності (за яким протоколом).

Так, вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення викладені у статті 283 КУпАП, відповідно до якої така постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Додатково також у статті зазначено, що постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Постанова суду першої інстанції, яка оскаржується ОСОБА_1 , цілком відповідає вказаним приписам закону, а обов`язкове зазначення відомості про протокол щодо правопорушення КУпАП не вимагається.

Не відповідають вимогам закону доводи апеляційної скарги про невідповідність складу правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки викладений у протоколі про адміністративну відповідальність серії ААБ №327245 зміст вчиненого ОСОБА_1 правопорушення відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння повністю відповідає об`єктивній стороні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо посилань апелянта на недоведеність факту керування ним транспортним засобом, то вони відхиляються з таких підстав.

Суб`єктом правопорушення, вчинення якого відповідно до протоколу про адміністративну відповідальність серії ААБ №327245 інкримінується ОСОБА_1 , є особа, яка керує транспортним засобом.

Як роз`яснено в пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а не іншою особою безпосередньо перед складанням зазначеного протоколу підтверджено ним самим у власноручно написаних поясненнях працівникові поліції (а.с. 3).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

При цьому твердження апелянта про те, що автомобілем керувала інша особа не ґрунтується на наявних у справі доказах.

До того ж, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис, свідчить про те, що поряд з ОСОБА_1 під час оформлення правопорушення працівниками поліції 08 жовтня 2022 року був присутній іншій чоловік, але він будь-яких пояснень про те, що саме він керував транспортним засобом Skoda Octavia, р/н НОМЕР_1 , не надавав. При цьому ОСОБА_1 ні під час виявлення поліцейським ознак наркотичного сп`яніння, ні під час оголошення йому змісту протоколу про адміністративне правопорушення не заперечує той факт, що саме він, а не інша особа керувала транспортним засобом.

Після категоричної відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відносно нього складений та прочитаний йому протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейським роз`яснюється про відсторонення від керування автомобілем.

Аргументи ОСОБА_1 щодо того, що відеозйомка не містить доказів керування автомобілем, не спростовують висновки суду та не можуть бути достатньою підставою для скасування постанови суду.

Відеозйомка керування транспортним засобом особою безпосередньо перед зупинкою не є обов`язковою, а доведеність цих обставин встановлюється на підставі аналізу всіх доказів у їх сукупності.

Посилання апелянта на те, що автомобілем він не керував, спростовується вищеназваними доказами, а тому є непереконливим.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що наданий поліцейськими відеозапис є неповним, не є безперервним, не відображає всього процесу оформлення правопорушення, не є вмотивованими оскільки неповнота такого відеозапису не спростовує належність фіксації факту правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 .

Щодо необхідності присутності свідків при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння, то апеляційний суд зауважує, що таке твердження суперечить змісту частини 2 статті 266 КУпАП та Інструкції №1395 (пункт 3 Розділу Х) в редакціях, які були чинними на день складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за якими присутність свідків передбачена лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Щодо обставин справи, яка переглядається, то фіксування правопорушення відбувалося технічними засобами відеозапису, що відповідає приписам закону.

При цьому вказана норма закону не розділяє порядок фіксації проведення огляду на стан сп`яніння (алкогольного та наркотичного) та відмови від проведення такого огляду.

Тому не можна погодитись із твердженням апелянта про незалучення свідків при фіксації факту відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тоді як при проходженні такого огляду їх присутність не є обов`язковою відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП.

Щодо посилань на недотримання порядку проведення огляду на місці зупинки, то таке суперечить вимогам Інструкції № 1452/735 (пункт 12 Розділу ІІ).

Посилання ОСОБА_1 на те, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння через оголошення повітряної тривоги, не відповідає наявним у справі доказам, оскільки з долученого працівником поліції відеозапису події убачається, що сигнал повітряної тривоги пролунав після того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у лікарні.

Не приймаються апеляційним судом аргументи апелянта про нероз`яснення йому процесуальних прав як особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки про роз`яснення прав свідчить підпис ОСОБА_1 у протоколі та фіксація цього на відеозапису

Апеляційний суд звертає увагу, що оскільки предметом розгляду у цьому провадженні є відмова особи, яка керує транспортним засобом ОСОБА_1 , від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто доведеність (недоведеність) вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дії поліцейського щодо зупинки транспортного засобу чи щодо іншого факту перебувають поза предметом розгляду у цьому провадженні, проте можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства чи в інший спосіб, встановлений законом.

Крім того, правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Тому доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними, враховуючи факт відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Тому судом відхиляється посилання в апеляційній скарзі на відсутність доказів причин зупинки транспортного засобу.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд наголошує, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Тому відсутні підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327245 від 08 жовтня 2022 року не відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, дотримано судом стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у скоєнні передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом. В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення. Між тим, у справі, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 вересня 2023 року, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортних засобів строком на 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна