ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/586/23 Справа № 711/6010/23 Категорія: ч. 1 ст. 163-1 КУпАПГоловуючий у І інстанції Олійник В. М. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , директора/голови комісії з припинення ЗАТ «Агрошляхбуд», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.09.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ЗАТ «Агрошляхбуд» (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2017 по 06.07.2023, з урахуванням п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу, правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 06.07.2023 (акт від 24.07.2023 № 7631/23-00-07-03-01/03582310) встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платники НОМЕР_1 ), директор/голова комісії з припинення ЗАТ «Агрошляхбуд» вчинив порушення вимог:

- пп. 266.1.1, п. 266.1, пп. 266.2.1 п. 266.2, пп. 266.3.3 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, в результаті чого занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, по Червонослобідській територіальній громаді (код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ ) на загальну суму 802005,19 грн., у тому числі: за 1 квартал 2017 року на суму 20197,60 грн.; 2 квартал 2017 року на суму 20197,60 грн.; 3 квартал 2017 року на суму 20197,60 грн.; 4 квартал 2017 року на суму 20197,60 грн.; 1 квартал 2018 року на суму 23591,72 грн.; 2 квартал 2018 року на суму 23591,72 грн.; 3 квартал 2018 року на суму 23591,72 грн.; 4 квартал 2018 року на суму 23591,72 грн.; 1 квартал 2019 року на суму 26338,93 грн.; 2 квартал 2019 року на суму 26338,93 грн.; 3 квартал 2019 року на суму 26338,93 грн.; 4 квартал 2019 року на суму 26338,93 грн.; 1 квартал 2020 року на суму 29810,40 грн.; 2 квартал 2020 року на суму 29810,40 грн.; 3 квартал 2020 року на суму 29810,40 грн.; 4 квартал 2020 року на суму 29810,40 грн.; 3 квартал 2021 року на суму 37870,50 грн.; 2 квартал 2021 року на суму 37870,50 грн.; 3 квартал 2021 року на суму 37870,50 грн.; 4 квартал 2021 року на суму 37870,50 грн.; 1 квартал 2022 року на суму 41026,38 грн.; 2 квартал 2022 року на суму 41026,38 грн.; 3 квартал 2022 року на суму 41026,38 грн.; 4 квартал 2022 року на суму 41026,38 грн.; 1 квартал 2023 року на суму 41709,42 грн.; 2 квартал 2023 року на суму 42173,04 грн.; з 01.07.2023 по 06.07.2023 на суму 2780,64 грн.;

- пп. 266.7.5. п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, не подано податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки по Червонослобідській територіальній громаді (код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ );

- пп. 270.1.1. п. 270.1 ст. 270, пп. 271.1.1, 271.1.2 п. 271.1 ст. 271, п. 284.3 ст. 284, п. 286.1, п. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, в результаті чого занижено плату за землю по Червонослобідській територіальній громаді (код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ ) на загальну суму 24493,43 грн., в тому числі: січень 2017 року - 354,83 грн., лютий 2017 року - 354,83 грн., березень 2017 року - 354,83 грн., квітень 2017 року - 354,83 грн., травень 2017 року - 354,83 грн., червень 2017 року - 354,83 грн., липень 2017 року -354,83 грн., серпень 2017 року - 354,83 грн., вересень 2017 року - 354,83 грн., жовтень 2017 року - 354,83 грн., листопад 2017 року - 354,83 грн., грудень 2017 року - 354,83 грн.; січень 2018 року - 354,83 грн., лютий 2018 року - 285,30 грн., березень 2018 року - 285,30 грн., квітень 2018 року - 285,30 грн., травень 2018 року - 285,30 грн., червень 2018 року - 285,30 грн., липень 2018 року - 285,30 грн., серпень 2018 року - 285,30 грн., вересень 2018 року - 285,30 грн., жовтень 2018 року - 285,300 грн., листопад 2018 року - 285,30 грн., грудень 2018 року - 285,30 грн.; січень 2019 року - 282,91 грн., лютий 2019 року - 282,91 грн., березень 2019 - року - 282,91 грн., квітень 2019 року - 282,91 грн., травень 2019 року - 282,91 грн., червень 2019 року - 282,91 грн., липень 2019 року 282,91 грн., серпень 2019 року - 282,91 грн., вересень 2019 року - 282,91 грн., жовтень 2019 року - 282,91 грн., листопад 2019 року - 282,91 грн., грудень 2019 року - 282,91 грн.; січень 2020 року - 282,91 грн., лютий 2020 року - 282,91 грн., березень 2022 року - 282,91 грн., квітень 2020 року - 282,91 грн., травень 2020 року - 282,91 грн., червень 2023 року - 282,91 грн., липень 2020 року - 282,91 грн., серпень 2020 року - 282,91 грн., вересень 2020 року - 282,91 грн., жовтень 2020 року - 282,91 грн., листопад 2020 року - 282,91 грн., грудень 2023 року - 282,91 грн.; січень 2021 року - 282,91 грн., лютий 2021 року - 282,91 грн., березень 2021 року - 282,91 грн., квітень 2021 року - 282,91 грн., травень 2021 року - 282,91 грн., червень 2021 року - 282,91 грн., липень 2021 року 282,91 грн., серпень 2021 року - 282,91 грн., вересень 2021 року - 282,91 грн., жовтень 2021 року - 282,91 грн., листопад 2021 року - 282,91 грн., грудень 2021 року - 282,91 грн.; січень 2022 року - 311,20 грн., лютий 2022 року - 311,20 грн., березень 2022 року - 311,20 грн., квітень 2022 року - 311,20 грн., травень 2022 року - 311,20 грн., червень 2022 року - 311,20 грн., липень 2022 року - 311,20 грн., серпень 2022 року - 311,20 грн., вересень 2022 року -311,20 грн., жовтень 2022 року - 311,20 грн., листопад 2022 року - 311,20 грн., грудень 2022 року - 311,20 грн.; січень 2023 року - 466,80 грн., лютий 2023 року - 466,80 грн., березень 2023 року - 466,80 грн., квітень 2023 року - 466,80 грн, травень 2023 року - 466,80 грн, червень 2023 року - 466,80 грн, липень 2023 року (з 01.07.2023 по 06.07.2023) - 92,08 грн.;

- п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, не подано податкові декларації з плати за землю за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки по Червонослобідській територіальній громаді (код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ );

- п. 286.2. ст. 286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, несвоєчасно подано податкові декларації з орендної плати за 2017, 2018 роки по Мошнівській територіальній громаді (код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ );

- пп. 164.2.17, пп. 164.2.20 п. 164.2, ст. 164, ст. 164, п. 167.1 ст. 167 та п. 176.2 «а» ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 22571,42 грн., в тому числі: за березень 2017 року в сумі 3600,00 грн., за травень 2017 року в сумі 6975,18 грн., за червень 2017 року в сумі 1980,00 грн., за серпень 2017 року в сумі 7767,00 грн., за грудень 2021 року в сумі 810,00 грн., за січень 2022 року в сумі 1080,00 грн. та за лютий 2023 року в сумі 359,24 грн.;

- пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.4 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, в результаті чого занижено військовий збір на загальну суму 1880,96 грн., в тому числі: за березень 2017 року в сумі 300,00 грн., за травень 2017 року в сумі 581,27 грн., за червень 2017 року в сумі 165,00 грн., за серпень 2017 року в сумі 647,25 грн., за грудень 2021 року в сумі 67,50 грн., за січень 2022 року в сумі 90,00 грн. та за лютий 2023 року в сумі 29,94 грн.;

- п. 51.1 ст. 51 та п. 176.2 «б» ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, в частині подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ) за І та II квартали 2019 року, Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (форма №4-ДФ) за II, III квартали 2021 року та III, IV квартали 2022 року;

- п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», в результаті чого не проведено розрахункові операції при реалізації асфальтоукладчика в травні 2017 року за готівкові кошти на суму 38751,00 грн.;

- п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, абз.1 п. 8.4, п. 8.5 розд. VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300, в результаті чого не подано 8 повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, за формою № 20-ОПП, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Не погодившись із постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.09.2023 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування із закриттям провадження у справі через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що потягло за собою неповне з`ясування усіх обставин справи.

Зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, а він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, оскільки повістки направлялись не за місцем його проживання - АДРЕСА_1 , а на адресу: АДРЕСА_2 . Наведене посприяло його безпідставному притягненню до адміністративної відповідальності так як судом, за його відсутності, не вжито заходів для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи та мають істотне значення для її правильного вирішення.

Зокрема вказує, що протокол про адміністративне правопорушення ним не підписаний, у справі відсутні підтвердження направлення йому листа з пропозицією з`явитися та надати пояснення щодо змісту протоколу, його пояснення відсутні, а паспортні дані не відповідають дійсності.

Вказує, що з Актом перевірки від 24.07.2023 №7631/23-00-07-03-01/03582310 він не згідний і оскаржує його в Державної податкової служби України та звертає увагу на те, що він підписаний тільки однією особою ОСОБА_2 , а іншою особою, яка проводила перевірку - ОСОБА_3 , не підписаний, що піддає сумніву його дійсність.

Одночасно ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови суду першої інстанції, оскільки під час розгляду справи він не був присутній в судовому засіданні, а копію судового рішення отримав в місцевому суді 02.10.2023.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Встановлено, що 21.09.2023 ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні місцевого суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього. Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 02.10.2023, а апеляційну скаргу подав 06.10.2023, тобто в строк, передбачений ст. 294 КУпАП на її апеляційне оскарження. З огляду на те, що ОСОБА_1 не пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду від 21.09.2023, відсутні підстави для його поновлення.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, прихожу до наступного.

Статтями 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення, та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП, постанова судді має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП суд першої інстанції послався на протокол № 594/23-00-07-03-01 від 31.07.2023 про адміністративне правопорушення та витяг з Акту документальної позапланової виїзної перевірки ЗАТ «Агрошляхбуд» (код за ) від 24.07.2023 № 7631/23-00-07-03-01/03582310.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, достовірними, допустимими та такими, що узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення № 594/23-00-07-03-01 від 31.07.2023 ґрунтується на Акті від 24.07.2023 № 7631/23-00-07-03-01/03582310, складеному за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ЗАТ «Агрошляхбуд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2017 по 06.07.2023, з урахуванням п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу, правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 06.07.2023.

До протоколу надано Витяг з акту документальної позапланової виїзної перевірки підписаний головним державним інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління податкового аудиту ГУ ДПС у Черкаській області Л. Хижняк.

Разом з цим ОСОБА_1 надана копія Акту перевірки від 24.07.2023 № 7631/23-00-07-03-01/03582310, проведеної ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , де підпис останнього відсутній.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (окрім камеральних та електронних) оформляються у формі, зокрема акта, який підписується посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або, за наявності, їх законними представниками. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Під Актом перевірки розуміється документ, який складається у передбачених законом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

З наведеного слідує, що Акт перевірки є службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. Такий Акт не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює, не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. Висновки, викладені в Акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують будь-які обов`язки.

Таким чином Акт перевірки не може слугувати належним і допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового кодексу України, Акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню, що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові Касаційного адміністративного суду від 08.09.2020, справа №П/811/2893/14.

Згідно ст. 58 Податкового кодексу України на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Статтями 55, 56 Податкового кодексу України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі, якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.

Процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення встановлено, що ЗАТ «Агрошляхбуд» в особі директора ОСОБА_1 звернувся до Державної податкової служби України із скаргою про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління у Черкаській області № 8765/23-00-07-03-01 від 20.09.2023.

З огляду на наведене, грошові зобов`язання, на які міститься посилання в протоколі про адміністративне правопорушення № 594/23-00-07-03-01 від 31.07.2023 вважаються неузгодженими, тому наразі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відсутні.

Додатково звертаю увагу на те, що судом першої інстанції здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення без ОСОБА_1 , який належним чином не повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що є порушенням права на захист, вимог ст. 277-2 КУпАП та окремою безпосередньою підставою для скасування постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.09.2023. Посилання на те, що ОСОБА_1 знав про складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, а судом вжиті необхідні, достатні заходи для його з`явлення в судове засідання, не відповідають матеріалам справи. Зокрема матеріали справи не містять даних про отримання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, а в наявній розписці про отримання поштового відправлення судової повістки на 21.09.2023, факт отримання якої оспорюється в апеляційній скарзі, вказана не вірна адреса проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , замість вірної: АДРЕСА_1 .

За таких обставин прихожу до висновку, що відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, тому апеляційна скарга належить до задоволення, а постанова місцевого суду від 21.09.2023 скасуванню із подальшим закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, передбачених п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба