Провадження № 3/522/8912/23
09 листопада 2023 року
Суддя Приморського районного суду м. Одеси Кічмаренко С.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, пенсіонерку, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1
- в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Згідно протоколу серії ДПР18 № 021527 від 17 червня 2023 року вбачається, що 17 червня 2023 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 в м. Одеса по вул. Тіниста, керувала транспортним засобом MAZDA 6, д.р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_1 інкриміновану їй вину не визнала, надала суду пояснення, в яких заперечила факт її відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Від адвоката Данилюка А.Б., що здійснює захист ОСОБА_1 надійшли до суду письмові пояснення, в яких сторона захисту інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не визнає.
В судовому засіданні Адвокат Данилюк А.Б. підтримав викладені ним письмові заперечення та просив суд закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи судом встановлено наступне.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.
Під час розгляду справи, апеляційним судом було встановлено, що з дослідженого відеозапису на СD диску з місця події з нагрудних камер працівників поліції, який долучено до матеріалів справи, вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль MAZDA 6, д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , яка начебто вчинила порушення правил дорожнього руху.
Під час бесіди з водієм у працівників поліції виникли підозри в перебуванні водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Між тим суду не надано жодного доказу законності зупинення працівниками поліції автомобіль MAZDA 6, д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , як і фактичних доказів про притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення.
Вказане свідчить про безпідставність зупинення працівниками поліції автомобіля MAZDA 6, д.р.н. НОМЕР_1 під управлінням ОСОБА_1 .
Щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння
Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Частиною третьою цієї норми передбачено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються такими підзаконними нормативно-правових актами: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.
У пункті 3 Порядку та пункті 6 розділу І Інструкції конкретизовано положення частини другої статті 266 КУпАП: огляд поліцейським водія транспортного засобу на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів проводиться на місці зупинки транспортного засобу.
Щодо хронології проведення огляду на стан сп`яніння слід зазначити, що пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Пунктом 7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
За вказаних обставин варто наголосити, що процедура перевірки виявлених поліцейським ознак алкогольного сп`яніння водія включає два етапи:
- проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським;
- проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я.
При цьому застосування другого етапу можливе лише за умови відмови водія від проведення відповідного огляду на місці зупинки транспортного засобу або у разі незгоди водія з його результатами.
Тобто передумовою для направлення водія до закладу охорони здоров`я для встановлення стану алкогольного сп`яніння є вищевказані юридичні факти.
Суд встановив, що водій ОСОБА_2 , не відмовлялася від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
З відеофайлу вбачається, що поліцейський декілька разів пропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, водій не заперечував проти цього, та виконувала усі усні інструкцію працівника поліції.
Між тим дії водія працівниками поліції були розцінені як відмова у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в подальшому складено адміністративний протокол.
Водій ОСОБА_1 неодноразово застерігала працівників поліції про те, що невзмозі виконати вказівки поліції, оскільки не має сил набрати достатню кількість повітря в легені та його видихнути.
Спроби пройти огляд на відповідний стан сп`яніння водієм за вказівкою працівників поліції здійснювалися більше 15 разів.
В результаті надмірного навантаження на організм водія, остання почала відчувати біль у серці, що стало передумовою виклику карети швидкої допомоги на місце проведення огляду.
За наслідками приїзду карети швидкої допомоги та проведення огляду водія було встановлено, що ОСОБА_1 має проблеми з роботою серцево-судинної системи, про що лікарем було сповіщено працівників поліції.
Вказані дані жодним чином не спонукали працівників поліції до припинення процедури огляду на стан сп`яніння водія, останні продовжували складення адміністративних матеріалів щодо вказаної особи за відсутності особи.
Перебування водія в кареті швидкої допомоги, отримання невідкладеної медичної допомоги не може бути на переконання суду розцінено як відмова в проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Щодо процедури оформлення матеріалів адміністративного правопорушення суду зазначає, що у матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, складене 17 червня 2023 року о 17 год. 20 хв., тобто вже після моменту складення протоколу (17 год. 16 хв.)
Окремо необхідно зазначати, що на відеозаписах, наданих до суду взагалі не вбачається складення вказаного направлення та його надання водієві.
Таким чином можна констатувати, що належного направлення на проходження відповідного огляду на стан сп`яніння матеріали справи не містять.
За відсутності відповідного направлення, передбаченого ч. 6 ст. 266 КУпАП та п.8 розділу ІІ Інструкції, вимога пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, не є законодавчо обґрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушенням порядку (процедури), встановленого чинним законодавством, без дотримання матеріально-правових та процесуальних норм останнього.
Відповідно до ст. 266 КупАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Окремо необхідно зазначити, що у протоколі серії ДПР18 № 021527 від 17 червня 2023 року міститься вказівка про те, що до вказаного документу у якості доказів додається ПВР 1943 та ПВР 001269.
Оглянувши зміст справи а також зміст компакт дисків цифрової інформації стало очевидним, що на відповідних носіях інформації відсутні дані, які зафіксовані на технічні засоби за № ПВР 1943 та ПВР 001269.
Відповідно до п. 9 розділу II Інструкції № 1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).
Окрім цього матеріали справи містять документи Акт огляду на стан сп`яніння та направлення особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Як зазначалося вище, протокол серії ДПР18 № 021527 від 17 червня 2023 року не містить даних про вищевказані, докази, такі докази не є невід`ємною частиною протоколу, а отже є неналежними доказами у справі.
Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд зауважує, що в справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України» (F 2)) та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.
Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.
Таким чином суд констатує, що інспектором взводу 1роти 3 батальйону 1 полу УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Добровольським Олегом Степановичем порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння та процедуру оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
Виходячи із ст. 62 Конституції України, принцип презумпції невинуватості особи полягає в тому, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).
Вказані вище порушення призвели до того, що суд позбавлений можливості визначити чи мало місце адміністративне правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 .
За приписами ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
При цьому, згідно до ст. 1, 6, 7 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.
Зі змісту ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» слідує, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.
За вказаних обставин, суд вважає необхідним для усунення подібних порушень законодавства довести вищевикладені обставини до відома Начальника ГУ НП в Одеській області та шляхом винесення окремої ухвали, застосувавши загальні принципи верховенства права, невідворотності покарання та аналогію закону відповідно до норм ЦПК та КАС, які містить такий інститут судового реагування, як окремі ухвали.
Несумлінне та недбале ставлення інспектора взводу 1роти 3 батальйону 1 полу УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Добровольського Олега Степановича, який оформляв матеріали справи про адміністративне правопорушення до виконання своїх службових обов`язків є наслідком уникнення правопорушником адміністративної відповідальності, якщо таке мало місце.
Ураховуючи вищевикладене, з метою усунення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, Приморський районний суд м. Одеси вважає за необхідне довести вищевикладені обставини до відома органів Національної поліції для відповідного реагування і надання правової кваліфікації діям відповідного працівника поліції , який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 021527 від 17 червня 2023 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 7, 245 КУпАП, Приморський районний суду м. Одеси, -
Довести до відома керівництва Головного управління Національної поліції в Одеській області про необхідність проведення перевірки і надання правової кваліфікації діям працівників поліції, які здійснювали фіксацію та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 021527 від 17 червня 2023 року.
Посилити контроль на предмет підвищення якості складання та оформлення матеріалів адміністративних справ про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП при направленні їх до суду.
Про вжиття здійснених заходів повідомити Приморський районний суд м. Одеси протягом одного місяця з дня отримання копії даної ухвали.
Окрема ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя С.М. Кічмаренко