Справа № 642/4899/23
Провадження: 3/642/1700/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

15.08.2023 об 14-15 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Bаз 217030 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Озерянській, 25 в м. Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_2 . Автомобілі механічно пошкоджено, завдано матеріальну шкоду.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

ОСОБА_1 та його адвокату достовірно відомо про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, а також про місце розгляду справи. В призначене судове засідання 11.09.2023 адвокат ОСОБА_1 Остропілець В.І. через канцелярію суду подала заяву про відкладення розгляду справи та надання можливості для ознайомлення. В судове засідання 21.09.2023 захисником подана заява про відкладення у зв`язку з її хворобою та надана довідка з амбулаторії загальної практики сімейної медицини м. Дергачі від 20.09.2023 про перебування ОСОБА_2 на обстеженні та на лікуванні у сімейного лікаря ОСОБА_3 з 11.09.2023 по теперішній час.

В судове засідання 05.10.2023 захисником подана аналогічна заява про відкладення розгляду справи та на підтвердження поважності причин неявки подана та ж сама довідка, що й на попереднє судове засідання.

В період з 16.10.2023 по 03.11.2023 суддя перебував у щорічній тарифній відпустці.

В судове засідання 06.11.2023 адвокат знову надала заяву про відкладення у зв`язку з наданням їй можливості ознайомитися з матеріалами справи.

В судовому засіданні 10.11.2023 адвокат заявила клопотання про допит свідків у зв*язку з чим судом була оголошена перерва.

В судове засідання 13.11.2023 учасники розгляду справи про адміністративне правопорушення не з`явилися, адвокатом подано клопотання про призначення авто технічної експертизи.

Суд зазначає, що захисником майже у всі призначені судові засідання подавалися клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин, при цьому строк притягнення особи до адміністративної відповідальності закінчується 15 листопада 2023 року. Такі дії розцінюються судом як спроба затягування розгляду справи, з метою уникнення адміністративної відповідальності. Крім того, суд звертає увагу ОСОБА_1 , про те, що неможливість прибуття в судове засідання його представника, не звільняє його як особу, що притягається до адміністративної відповідальності прибути в суд для розгляду справи відносно нього.

Згідно положень ст.268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП не відноситься до правопорушення, по якому присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.

Відповідно до положень ч.2 ст. 268 КУпАП, до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП не передбачена можливість застосування примусового приводу.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності задля ухилення від відповідальності, суд вважає за необхідне справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Суд зазначає, що водії транспортних засобів, отримавши посвідчення водія взяли на себе обов`язки передбачені п. 2.3(б)ПДРУкраїни, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п. 12.3ПДРУкраїни у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Навіть якщо водій не бачить небезпеку, він повинен вміти передбачити потенційну небезпеку.

Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 456820 від 15.08.2023; - схемою місця ДТП від 15.08.2023, яка складена на місці пригоди, з якої вбачається, що на ній графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження. Зазначена схема ДТП була складена в присутності водіїв і будь-яких зауважень та доповнень щодо її складання не містить; - відеозаписом долученим до матеріалів справи як працівниками патрульної служби так і потерпілім ОСОБА_4 .

При цьому суд критично оцінює пояснення щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, як намагання перекласти свою провину на інших осіб та уникнути відповідальності за вчинене, як такі, що спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Клопотання представника ОСОБА_1 про призначення судової автотехнічної експертизи не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Адміністративний матеріал повинен містити фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно зі ст.273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

З системного аналізу положень ст.ст. 251,273 КУпАП вбачається, що експертиза може бути призначена в суді у випадках, коли виникає потреба в спеціальних знаннях і з метою отримання даних, що мають значення для правильного вирішення справи. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

Суд зауважує, що наявні в клопотанні доводи є необґрунтованими, при цьому не вказують на необхідність у проведенні експертизи та не свідчать про недостатність наявних доказів у справі для встановлення фактичних обставин події. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування.

Відтак суддя оцінює дане клопотання як зловживання своїми процесуальними правами та затягування розгляду справи про адміністративне правопорушення, що потягне за собою уникнення відповідальності за вчинене. Разом з тим, суддя зауважує, що ДТП сталося 15.08.2023 та протягом тривалого часу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності чи захисник вправі був звернутися до експерта про проведення експертизи чи експертного дослідження.

Суд розглядає дану справу в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, наявна сукупність вище перелічених доказів є достатньою для прийняття судом рішення по справі.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно достатті 34 КУпАП, судом встановлено щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно достатті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи дані про особу правопорушника, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з форми вини вчинення правопорушення, вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, тобто грошове стягнення.

Відповідно достатті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.33,40-1,124,221,283,284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. не відомий, визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та піддати адміністративному стягненню на користь держави у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 ( вісімсот п*ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н.п. не відомий, на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В.Г. Пашнєв