Провадження № 3/161/5390/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участі захисника адвоката Хомич О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьку Волинської обл., громадянина України, із вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувався, не судимого, працюючого на посаді директора ТзОВ «Експрес Логістика України», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТзОВ «Експрес Логістика України», порушив встановлені терміни виплати у повному обсязі усіх складових заробітної плати при звільнені 17.05.2023 року водія ОСОБА_2 , що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 04.09.2023 року складала 6480,84 грн., а саме: заборгованість по заробітній платі за травень 2023 року в розмірі 6217,30 грн., нарахована компенсація за невикористану відпустку за 5 календарних днів у розмірі 1833,35 грн., чим порушено вимоги ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав частково, суду пояснив, що дійсно при звільненні 17.05.2023 року ОСОБА_2 із посади водія ТзОВ «Експрес Логістика України» ним, як директором товариства, не було здійснено виплату останньому усіх складових заробітної плати. Проте, це сталося з вини працівника, оскільки він не прийшов для проведення з ним розрахунку. Натомість, повна виплата заробітної плати ОСОБА_2 була проведена 04.09.2023 року.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Хомич О.В. вважає, що у діях її підзахисного відсутня вина у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП. Крім того, при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення просила врахувати положення ст. 22 КУпАП. Додаткового зазначила, що акт перевірки, в якому зафіксовані порушення трудового законодавства, ТзОВ «Експрес Логістика України» не оскаржувався.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

На переконання суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП, повністю підтверджується наступними доказами, дослідженими судом, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення № ЗХ/ВЛ/25028/017/П/ПТ від 05.09.2023 року (а.с. 1-2);

-актом ЗМУ Державної служби з питань праці № ЗХ/ВЛ/25028/017 від 05.09.2023 року яким встановлено той факт, що при звільнені 17.05.2023 року ОСОБА_2 із посади водія ТзОВ «Експрес Логістика України» останньому не було виплачено усіх складових заробітної плати. Розрахунок із ОСОБА_2 було проведено 04.09.2023 року. В період з 17.05.2023 року по 04.09.2023 року ОСОБА_1 обіймав посаду директора ТзОВ «Експрес Логістика України». Даний акт є чинним, ОСОБА_1 не оскаржувався та будь-які зауваження останнім до такого не вносилися (а.с. 3-9);

-наказом ЗМУ Державної служби з питань праці «Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки ТзОВ «Експрес Логістика України»» № 131/ЗХ-ЗК від 28.08.2023 року та відповідним направлення на перевірку (а.с. 10-11);

-витягом ї ЄДР ю/о, ФОП та громадських формувань по ТзОВ «Експрес Логістика України» (а.с. 12-15);

-наказом ТзОВ «Експрес Логістика України» № 1/16/01/23 від 16.01.2018 року, на підставі якого ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора вказаного Товариства з 14.03.2018 року (а.с. 16);

-наказом ТзОВ «Експрес Логістика України» № 17/05/23-1 від 17.05.2023 року, на підставі якого ОСОБА_2 було звільнено із посади водія вантажного автомобіля вказаного Товариства. Даним наказом також вирішено виплатити звільненому працівнику аванс за травень 2023 року в сумі 4427,50 грн., заробітну плату за два робочі дні у травні 2023 року та грошову компенсацію за всі невикористані ним дні щорічної основної відпустки за період роботи з 10.03.2023 року по 17.05.2023 року (а.с. 17);

-відомістю розподілу витрат ТзОВ «Експрес Логістика України» № 230904РВ93 від 04.09.2023 року з якої слідує, що виплата усіх складових заробітної плати ОСОБА_2 в загальному розмірі 6480,84 грн. проведена 04.09.2023 року (а.с. 18).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає, усі вищевказані докази, у своїй сукупності, в повній мірі узгоджуються між собою.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 та його захисником жоден із досліджених судом доказів спростованим не був.

Суд наголошує на тій обставині, що ОСОБА_1 в ході розгляду справи підтвердив ту обставину, що як на дату звільнення ОСОБА_2 із посади водія (17.05.2023 року), так і на дату проведення з останнім розрахунку (04.09.2023 року), саме він увесь цей період безперервно обіймав посаду директора ТзОВ «Експрес Логістика України».

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Частинами 1, 2 ст. 10 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати.

Натомість, як встановлено у ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати.

Тобто, у даному випадку ОСОБА_1 , як директор ТзОВ «Експрес Логістика України», повинен був виплатити ОСОБА_2 усі складові його заробітку при звільненні саме 17.05.2023 року, навіть у тому випадку, коли останній особисто не з`явився для отримання належних йому сум. У такому випадку, виплата заробітної плати безальтернативно повинна була бути проведеною шляхом безготівкового розрахунку, що ОСОБА_1 було здійснено лише 04.09.2023 року.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях умислу у вчиненні інкримінованого правопорушення, оскільки адміністративна відповідальність, за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, наступає за умови доведеності факту порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці, що знайшло своє відображення в ході здійснення розгляду даної справи.

У свою чергу, наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», які б звільняли ОСОБА_1 від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, судом не встановлено.

Часткове визнання своєї вини ОСОБА_1 суд оцінює як обраний ним спосіб захисту, який має на меті уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 41, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська