Справа № 944/6225/23
Провадження №3/944/4061/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2023 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

згідно з протоколу ОСОБА_1 22.09.2023 о 12 год 32 хв на а/д Західний обхід м.Львова по керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння у водій відмовився у присутності двох свідків. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився, до суду подав письмове клопотання про закриття провадження у справі у якому заперечив зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини. Вказав, що працівники патрульної поліції на місці зупинки жодного разу не перевірили наявність ознак алкогольного сп`яніння у нього: не розглядали очі на предмет почервоніння, не просили дихнути в безпосередній близькості для оцінки наявності запаху алкоголю, та взагалі не озвучили про виявлення будь-яких ознак сп`яніння, тобто вимогу пройти огляд було заявлено без попереднього озвучення ознак сп`яніння, також працівниками поліції взагалі не було складено направлення на проведення огляду на стан сп`яніння та не заявлено вимогу пройти медичний огляд у найближчому закладі охорони здоров`я. Вважає, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на заявлену вимогу інспектора патрульної поліції пройти такий всупереч встановленому законом порядку, не тягне за собою адміністративної відповідальності. Вказав, що після оформлення усіх матеріалів, поліцейські допустили його до керування та він, керуючи своїм автомобілем, покинув місце зупинки.

Звернув увагу суду на те, що пояснення свідків є неналежними та недопустимими доказами та фактично є наперед заготовленими бланками пояснень вже із викладеним змістом пояснень, в яких відсутні графи для викладення пояснень свідків, однак бланк пояснень свідка із наперед заготовленими поясненнями свідків не передбачений жодним законодавчим актом та позбавляє свідка вибору і можливості викласти пояснення у відповідності до свого розуміння та сприйняття обставин. Вказані пояснення свідків містять недостовірну інформацію, оскільки, як вбачається з відеозапису, вимога пройти огляду відповідному спеціалізованому медичному закладі поліцейськими в присутності свідків не озвучувались і він не відмовлявся від такого огляду.

Також зазначив, що наявний у матеріалах справи відеозапис подій є неповним, не містить обставин зупинки транспортного засобу, первинної розмови патрульних поліцейських, озвучення підстав для зупинки, роз`яснення поліцейськими порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та наслідки відмови від проведення огляду та не є безперервним.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просив провадження в справі закрити із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, враховуючи обставини викладені в його письмовому клопотанні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 130КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №507523 від 22.09.2023, надано:

- письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ №7788704 від 22.09.2023;

- відеофайли, які містяться на DVD-R диску, які долучено до матеріалів справи.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення.

Як передбачено ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 5, 6 Розділу ІІ, пунктів 1, 2 Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Всупереч наведеним нормам, поліцейські не дотрималися порядку фіксації виконання своїх службових обов`язків та не надали суду безперервного відеозапису.

Відтак, суддею досліджено відофайли, які містяться на DVD-R диску, які долучено до матеріалів справи, з яких встановлено, що зовнішній вигляд та поведінка водія не вказували на наявність ознак сп`яння, які інспектором внесено до протоколу.

Разом з тим, з досліджених відеофайлів вбачається, що відсутні відомості про відеофіксацію руху автомобіля, момент зупинки транспортного засобу, повідомлення інспектором поліції про те, що в водія наявні ознаки сп`яніння та які саме, що є явно недостатнім для повного і об`єктивного встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також працівником поліції в протоколі не вказано ні назву, ні модель, ні серійний номер пристрою, який застосовувався для відео зйомки, не зазначено номер та серію диску.

Відеофайли було записаний на невідомий пристрій, інформацію про який не було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, та в інших матеріалах справи, а тому такий не є належним доказом у справі.

Таким чином, судом встановлено істотне порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП та Інструкції № 1026 затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції врегульований ст. 266 КУпАП, а також «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до п. 2 Розділу І вказаної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 розділу І Інструкції, визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктами 7 та 8 Розділу І вказаної Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я). У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

За п. 3 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Тобто, законодавець чітко встановив вимоги до порядку проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в закладах охорони здоров`я, що зобов`язує співробітників поліції, а також медичних працівників таких закладів дотримуватись вказаного порядку,

Виходячи із вказаних норм чинного законодавства, для направлення водія на огляд, працівник поліції повинен мати достатні підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, виходячи із виявлених у нього ознак.

Також, огляд водія на стан сп`яніння може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку та лишень щодо водія, який має ознаки алкогольного сп`яніння, та якого було направлено на огляд у встановленому законом порядку.

При цьому вимоги щодо проведення огляду особи на стан сп`яніння є імперативними та недотримання їх має наслідком визнання такого огляду недійсним.

Разом з тим, працівниками поліції зазначені вимоги Інструкції та ст. 266 КУпАП не дотримані.

Під час дослідження в судовому засіданні відео файлів встановлено, що відомості, які занесені до протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам.

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці. При цьому, з досліджених в судовому засіданні відеофайлів не вбачається встановлення поліцейським у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які заявлені у протоколі. Натомість на відеозаписі зафіксовано вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Жодної інформації про законні вимоги та підстави для такого огляду відеофайли не містить.

За таких обставин, виникає обгрунтований сумнів, що на момент зупинки транспортного засобу у водія були ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підставу для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Суддя звертає увагу, що до матеріалів справи не долучено направлення ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, на огляд в медичному закладі, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідної форми наведеної в додатку 1 до Інструкції.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, долучені до справи про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків не відповідають критерію належності доказів, зокрема в ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які йому відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення.

Однак, в даному випадку суддя не може визнати належним закріплення пояснень свідків уповноваженою посадовою особою патрульної поліції, оскільки в них відсутні відомості щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно того, з якими саме ознаками сп`яніння перебувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. З таких пояснень свідків неможливо встановити чи були підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість вимог інспекторів патрульної поліції для проходження правопорушником відповідного огляду на стан сп`яніння. Пояснення свідків містять лише загальні відомості з приводу відмови водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, тобто встановити конкретні дії особи щодо ухилення від огляду є неможливим, в той час коли відповідно до порядку встановленого Законом, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності повинно бути запропоновано пройти огляд спочатку на місці за допомогою спеціального технічного засобу, потім в закладі охорони здоров`я, і якщо така особа відмовляється від відповідного освідчення, то щодо неї повинен бути складений протокол про адміністративне правопорушення за ухилення від огляду на стан сп`яніння.

Наведені факти свідчать про неналежність означених доказів, які не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину складеним відносно нього протоколом. Таким чином викликають певних сумнівів дії працівників поліції під час складання відповідного протоколу, які могли нести формальний характер.

Крім того, матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 , як водія, від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, тобто існують обґрунтовані підозри, що навіть попри наявність складеного відносно водія протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, останній міг продовжити свій рух, що викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Такі дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи вищенаведене, суддя приходить до переконання, що вказані дії працівників поліції були спрямовані не на усунення та припинення адміністративного правопорушення, як того вимагають норми чинного законодавства, а на вчинення дій з метою складання щодо водія протоколу про адміністративне правопорушення.

Лише чітке дотримання працівниками поліції процедури порядку фіксації виконання своїх службових обов`язків свідчить про законність їх дій та допустимості висновків, викладених у протоколі, як доказу вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

З огляду на викладене, в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б поза розумним сумнівом доводили винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Ю.М. Колтун