Справа № 559/3666/23
Провадження № 3/559/1988/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023 м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Панчук М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від ВОНС у Дубенському районі УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , п/в ВХІ107030СТ, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі захисника - адвоката Ходака С.К.,

встановив:

згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 12.10.2023 серії ААБ №295762, 12.10.2023 о 21:15 в м. Дубно по вул. Мостова, 44, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Mazda 3", д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування т/з постановою державного виконавця Дніпровського відділу ДВС у м. Херсон від 18.07.2023 №497446295 на підставі ст. 71 п. 9 ч. 2 ЗУ «Про виконавче провадження». Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Ходак С.К. в судовому засідання пояснив, що ОСОБА_1 не було відомо про наявність обмеження у нього в праві керування транспортними засобами. Він зареєстрований у м. Херсон, у зв`язку із ситуацією в країні зв`язку із виконавчою службою у м. Херсон не можливо було встановити. Зв`язок з дружиною також був повністю втрачений, остання виїхала з дитиною за кордон. Заборгованість по аліментах виникла, оскільки ОСОБА_1 не знав як і куди сплачувати аліменти. Будь-яких повідомлень про наявну заборгованість ОСОБА_2 також не отримував, розміру заборгованості не знає, хоча державний виконавець зобов`язаний був направити йому постанову для відому. Звертає увагу суду на необізнаність ОСОБА_1 про наявність постанови державного виконавця щодо його обмеження у праві керування транспортними засобами, що в свою чергу виключає винну останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки КУпАП передбачає наявність вини та умислу. Тому, просить провадження закрити, оскільки у ОСОБА_1 не було умислу на вчинення вказаних у протоколі дій.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, суд виходить з наступного.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей та документів та іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно вимог ч. 3ст. 126 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення наступає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

На підтвердження факту скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.3 КУпАП ОСОБА_1 суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №295762 від 12.10.2023 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів (а.с.2), копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 18.07.2023 року (а..с5-6), довідку старшого інспектора з АП ВОНС в Дубенському районі УПП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції О.Левицької (а.с.4) та відеозапис з місця події.

В судовому засіданні із пояснень захисника встановлено, що про те, що стосовно ОСОБА_1 державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, останній дізнався під час зупинки транспортного засобу 12.10.2023 від поліції.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 знав про накладене на нього обмеження, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 отримав постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, винесену головним державним виконавцем Дніпровського ВДВС у м. Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 49746295 від 18.07.2023.

Вказана неповнота відомостей є істотною, яка впливає на правильність прийняття рішення по справі.

Таким чином, в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення недостатньо доказів, як події, так і складу правопорушення передбаченого ч.3 ст.126КУпАП.

Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова судді має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 12ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. 10, 22, ст. 247, 251, ст.ст. 283 - 284 КУпАП, суддя

постановив:

провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя М.В. Панчук