КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 378/208/23 Апеляційнепровадження № 33/824/4940/2023Головуючий у судіпершоїінстанції - Гуртовенко Р.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада2023 року суддяКиївськогоапеляційного суду Нежура В.А. розглянувматеріалисправи про адміністративнепровадження за апеляційноюскаргоюАйрапетянаАшотаАрмаісовичана постанову Ставищенського районного суду Київської областівід31 березня2023 року, якоюАйрапетянаАшотаАрмаісовичавизнановинним у вчиненніправопорушення, передбаченогочастиноюпершоюстатті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення серії ААБ № 232878 від 28.01.2023, ОСОБА_1 о 21 год. 50 хв. в смт. Ставище по вул. Цимбала Сергія, керував автомобілем марки «Renault», т.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР України.

Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 31.03.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючисьіз вказаноюпостановою, ОСОБА_1 подав апеляційнускаргу, в якій просить скасувати постанову та закритипровадження за відсутності складу та подіїадміністративногоправопорушення. Зазначає, що не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а був згоден пройти даний огляд за участю представників Військової служби правопорядку, оскільки являється військовослужбовцем.

Вказує, що на відеозаписі із нагрудної камери поліцейського, відсутній факт зупинки автомобіля, а отже відсутній факт керування транспортним засобом.

Зазначає, що поліцейськими не було роз`яснено прав, обов`язків, правових наслідків складання протоколу, суті обвинувачення та наслідків відмови від проходження огляду, не було перелічено, які саме ознаки сп`яніння було виявлено, а також працівники поліції не направили ОСОБА_1 на огляд на стан алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я, а також не запропонували перевірити стан сп`яніння шляхом здачі аналізу крові.

Вказує на те, що у матеріалах справи відсутній акт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, працівники поліції, не відсторонили його від керування транспортним засобом і, крім того, протокол було складено з порушеннями вимог закону, зокрема, не зазначено технічного засобу на яке було здійснено відео.

Зазначає про недопустимістьвідеофайлів з нагрудних камер поліцейських у якостідоказу, оскільки протокол про адміністративнеправопорушення не міститьпосилання на технічнийзасіб, за допомогоюякогоздійсненийданийвідеозапис.

Також апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В судовезасіданн яОСОБА_1 не з`явився, просив розглядати апеляційну скаргу без його участі, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до вимогстатті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративнеправопорушенняможе бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративноївідповідальності, їїзаконнимпредставником, захисником, потерпілим, йогопредставникомпротягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційнаскарга, подана післязакінченняцього строку, повертаєтьсяапеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляєклопотання про поновленняцього строку, а такожякщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалівсправи, 31.03.2023 булавинесена постанова про визнаннявинним ОСОБА_1 та притягнутойого до адміністративноївідповідальності за вчиненеправопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 участі не приймав, із матеріалами справи ознайомився 02.10.2023, апеляційну скаргу надіслано засобами поштового зв`язку до суду першої інстанції 12.10.2023.

Таким чином, апеляційний суд дійшоввисновку про наявністьпідстав для поновлення строку на апеляційнеоскарженняпостанови Ставищенського районного суду Київської областівід31.03.2023, якою ОСОБА_1 визнано винниму вчиненіадміністративногоправопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Перевіряючиматеріалисправи про адміністративнеправопорушення, апеляційний суд виходить з такого.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР УкраїнизатвердженихпостановоюКабінетуМіністрівУкраїни №1306 від 10.10.2021, водій повинен на вимогуполіцейського пройти в установленому порядку медичнийогляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичногочиіншогосп`янінняабоперебуванняпідвпливомлікарськихпрепаратів, щознижуютьувагу та швидкістьреакції.

Відповідно до пункту 4 розділуІІнструкції про порядок виявлення у водіївтранспортнихзасобівознак алкогольного, наркотичногочиіншогосп`янінняабоперебуванняпідвпливомлікарськихпрепаратів, щознижуютьувагу та швидкістьреакції, затвердженоїспільним наказом МВС і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція) ознакаминаркотичногочиіншогосп`янінняабоперебуванняпідвпливомлікарськихпрепаратів, щознижуютьувагу та швидкістьреакції, є: наявністьоднієїчидекількохознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звуженічидужерозширенізіниці, які не реагують на світло; сповільненістьабонавпакипідвищенажвавістьчирухливість ходи, мови; почервонінняобличчяабонеприроднаблідість.

Висновок суду першоїінстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненніадміністративногоправопорушення, передбаченого частиною першоюстатті 130 КУпАПпідтверджуєтьсянаявними в матеріалахсправидоказами, а саме, протоколом про адміністративнеправопорушеннясеріїААБ № 232878 від 28.01.2023; направленням на оглядводія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичногочиіншогосп`янінняабоперебуванняпідвпливомлікарськихпрепаратів, щознижуютьувагу та швидкістьреакції; відеозаписом з нагрудних камер працівниківполіції та іншими матеріалами справи.

Таким чином, висновоквикладений у постановіСтавищенського районного суду Київської областівід31.03.2023 про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненіправопорушенняпередбаченого частиною першою статті130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідаєфактичнимобставинамсправи та підтвердженийнаявними в матеріалахсправидоказами.

Доводи апеляційної скарги про відсутність факту керування транспортним засобом спростовується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому видно, як ОСОБА_1 виходить з щойно зупиненого автомобіля і запитує у працівників поліції причину зупинки, крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції спростовується відеозаписом з бодікамери, з якого вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснювали, що у разі відмови, відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 не погоджувався і стверджував, що він не зобов`язаний проходити такий огляд, оскільки є військовослужбовцем.

Суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'HalloranandFrancisv. theUnitedKingdom») від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хтореалізувалисвоє право володітиавтомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певнувідповідальність та виконуватидодатковіобов`язки у правовому полі.

Твердження апелянта про те, що він бу згоден проходити огляд на стан сп`яніння у присутності Військової служби правопорядку є безпідставними, оскільки адміністративнеправопорушення, передбаченестаттею130 КУпАП, не відноситься до військовихадміністративнихправопорушень, і вчиненеОСОБА_1 не під час виконання ним службовихобов`язківвійськовослужбовця та на цивільному автомобілі. Крім того, як вбачається із відеозапису, ОСОБА_1 зазначав, що він військовослужбовець посилаючись на військову форму, але на вимогу показати відповідні документи, повідомив, що вони залишились у частині і їх можуть привезти.

Проте, суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язаніта резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами.За порушення правил, норм і стандартів, щостосуютьсязабезпеченнябезпекидорожньогоруху,санітарних норм, правил полювання, рибальства та охоронирибнихзапасів, митних правил, вчиненняправопорушень, пов`язаних з корупцією, вчиненнядомашньогонасильства, насильства за ознакоюстаті, невиконаннятерміновогозаборонногоприписуабонеповідомлення про місцесвоготимчасовогоперебування у разівинесеннятерміновогозаборонногоприпису, порушеннятиші в громадськихмісцях, неправомірневикористання державного майна, незаконнезберіганняспеціальнихтехнічнихзасобів негласного отриманняінформації, невжиттязаходівщодоокремоїухвали суду, ухиленнявідвиконаннязаконнихвимог прокурора, порушеннязаконодавства про державнутаємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використаннядокументів та іншихматеріальнихносіївінформації, щомістятьслужбовуінформацію, зазначені особи несутьадміністративнувідповідальність на загальнихпідставах. До зазначенихосіб не може бути застосованогромадськіроботи, виправніроботи, адміністративнийарешт.У разіпритягнення таких осіб до відповідальності за вчиненнядомашньогонасильства, насильства за ознакоюстатінаправлення особи, яка вчинила такенасильство, на проходженняпрограми для осіб, які вчинили домашнєнасильствочинасильство за ознакоюстаті, здійснюється на загальнихпідставах.

З огляду на вищезазначене, працівники поліції при оформленні матеріалів справи правильно керувалися загальною Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, якими не передбачено виклик Військової служби правопорядку.

Невручення ОСОБА_1 копії акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використаннямспеціальнихтехнічнихзасобів не можесвідчити про порушення порядку проведенняоглядувстановленого законом, оскільки відповідно до пункту 10 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 акт огляду є документом про результатиогляду на стан сп`янінняводія транспортного засобу, проведеногополіцейським з використаннямспеціальнихтехнічнихзасобів на місцізупинки транспортного засобу, та обов`язоквручитийого, виникає у поліцейського у разіпроведення ним такого огляду. В той час, ОСОБА_1 не проходив огляд на стан сп`яніння, що проводиться поліцейським з використаннямспеціальнихтехнічнихзасобів на місцізупинки транспортного засобу, оскількивідмовивсяйогопроходити, крім того, ОСОБА_1 відмовився підписувати будь-які документи.

Стосовно доводу апеляційної скарги, про те, що працівниками поліції не було перелічено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння вони виявили, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння, крім того, протокол про адміністративне порушення серії ААД 232878 містить відомості, про те, що ОСОБА_1 мав запах алкоголю з порожнини рота.

Таким чином, виявивши у водія таку ознаку алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, працівник поліції мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Обставини того, чи був ОСОБА_1 відсторонений від керування автомобілем, чи був його транспортний засіб переданий іншій особі для керування, як і його подальші дії, в тому числі стосовно керування автомобіля, після складення протоколу, не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та ці відомості не свідчать про незаконність вимог чи дій працівників поліції відносно огляду, недійсність протоколу та жодним чином не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про недопустимість відеофайлів з нагрудних камер поліцейських у якості доказу, не приймаються до уваги суду апеляційної інстанції, оскільки відеозапис відображає всі події та обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог статтей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, суд апеляційноїінстанціїдійшоввисновку про залишенняапеляційноїскарги без задоволення, постанови суду першоїінстанції без змін.

Враховуючивикладене, керуючисьстаттею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

КлопотанняАйрапетянаАшотаАрмаісовичапро поновлення строку на апеляційнеоскарження постанови Ставищенського районного суду Київської областівід31 березня2023 року - задовольнити.

Поновити строк на апеляційнеоскарження постанови Ставищенського районного суду Київської областівід31 березня2023 року.

АпеляційнускаргуАйрапетянаАшотаАрмаісовичазалишити без задоволення.

Постанову Ставищенського районного суду Київської областівід31 березня 2023 року, якоюАйрапетянаАшотаАрмаісовичавизнановинним у вчиненніправопорушення, передбаченогочастиноюпершоюстатті 130 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набираєзаконноїсилинегайнопісляїївинесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київськогоапеляційного суду В.А. Нежура