Номер провадження: 33/813/2017/23
Номер справи місцевого суду: 521/8356/23
Головуючий у першій інстанції Гарський О. В.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці Державної митної служби України Цуркан Н. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.09.2023 року, якою провадження щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в смт. Любашівка Любашівського району Одеської області, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито на підставі п.7 ст. 247 КпАП, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 1 ст. 467 МК,

встановив:

Оскарженою постановою місцевого суду провадження по справі за ст.485 МК України відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.7 ст. 247 КпАП, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 1 ст. 467 МК.

Згідно з оскарженою постановою, 23.09.2021 року, до Одеської митниці для митного контролю та митного оформлення декларантом ПП «ТЕРМІНАЛ-ЕКСПОРТ» гр. ОСОБА_2 , який діє на підставі договору про митне оформлення було подано МД типу «ІМ 40 АА», яка була прийнята та зареєстрована за номером №UA 500030/2021/ 224756.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення декларантом до Одеської митниці були надані: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 30.11.2020, висновок 2634/Е/21, договір купівлі-продажу б/н від 12.09.2021, документ про зняття з обліку транспортного засобу від 12.09.2021 №NR K.5427.1.1785.2021.ACZ, заяву на зміну режиму б/н від 23.09.2021 та інші документи.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №500030/2021/ 224756 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем транспортного засобу марки RENAULT-модель: LAGUNA; ідентифікаційний номер т.з. (номер кузова): НОМЕР_3 є URBANIAK PIOTR (39-460 NOWA DEBA ROZALIN 178), а покупцем та одержувачем є гр. України ОСОБА_1 .

Відповідно граф 31, 33 МД № 500030/2021/ 224756 заявлено «Легковий автомобіль: - 1 шт.; - марка: RENAULT- модель: LAGUNA;- ідентифікаційний номер т.з.(номер кузова): НОМЕР_3 ;- календарний рік виготовлення: 04.2001 ;- модельний рік виготовлення:2001;- робочий об`єм циліндрів двигуна: 1870 см.куб.;- номер шасі: т.з.кузовний;- загальна кількість місць, включаючи місце водія: 5;- призначення: для перевезення пасажирів по дорогах загального користування;- тип двигуна:дизельний ;- потужність двигуна: 88 квт;- номер двигуна: нема даних;- такий, що був у використанні, не містить у своєму складі передавача ;- тип кузова:універсал;- колір:синій ;- кількість дверей:5;- категорія: M 1;- дата введення в експлуатацію:12.07.2001 р - колісна формула:4 х 2; - екологічний рівень: Євро- 3;- торговельна марка: RENAULT ;- виробник: RENAULT SAS; - країна виробництва:FR ;КТЗ має наступні пошкодження: Незначне пошкодження ЛФП кузова, забруднення оббивки сидінь, забруднення оббивки салону. код товару УКТ ЗЕД .

Митна вартість автомобілю, згідно договору купівлі-продажу від 12.09.2021 б/н склала 4600 злотих.

Митні платежі за транспортний засіб по МД № 500030/2021/ 224756 із застосуванням преференції «310» було нараховані та сплачені в розмірі 35436,9 грн.

Після здійснення митного оформлення за МД від 23.09.2021 № UA 500030/2021/ 224756 вищевказаний транспортний засіб було випущено у вільний обіг.

Листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 07.10.2022 року №26/26-04/7.10/1589 Одеську митницю повідомлено про те, що за результатами опрацювання отриманої відповіді митних органів Республіки Польща від 18.08.2022 №0201-IGM.541.529.2022.4.RLM (вхід. Держмитслужби від 15.09.2022 №18199/11) встановлена невідповідність документів та інформації, які надавались митному органу під час митного контролю та митного оформлення легкового транспортного засобу «RENAULT LAGUNA» (кузов № НОМЕР_3 ).

Так, згідно відповіді палати фіскальної адміністрації у Вроцлаві Республіки Польща встановлено, що відповідно ст. 79. пт. 1 Закону Р. Польщі від 20.06.1997 «Закон про дорожній рух», транспортний засіб підлягає зняття з обліку у відповідному органі, який був містом останньої реєстрації транспортного засобу, по заяві його власника. Тобто, даний орган, який знімає з обліку повинні бути ідентичні з назвою органу, який видавав реєстраційний паспорт.

Тобто, транспортний засіб марки «RENAULT LAGUNA» (кузов № НОМЕР_3 ), не було знято з обліку в уповноваженому органі Республіки Польща.

Таким чином, встановлено, що при декларуванні вищезазначеного транспортного засобу гр. України ОСОБА_1 для застосування пільгового режиму, преференції у сплаті митних платежів були надані документи, які стали підставою для заявлення у МД №500030/2021/ 224756 неправдивих відомостей про зняття з обліку уповноваженим органом у Польщі транспортного засобу марки «RENAULT LAGUNA» (кузов № НОМЕР_3 ) та застосування пільгового режиму, преференції у сплаті митних платежів.

Сума митних платежів, які підлягають обов`язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України вищевказаного транспортного засобу без застосування преференції, відповідно до Листа митного поста «Одеса-автомобільний» Одеської митниці від 25.01.2023 року №7.10-28.1-01/175 становить 88921,36 грн., тобто різниця в нарахуванні податків становить 61984,46 грн.

Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що матеріали справи хоча і містять докази на доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, однак провадження підлягає закриттю, з огляду на те, що днем виявлення правопорушення є надходження відповіді митних органів Республіки Польща , тобто 18.08.2022 року до Державної митної служби України за вхідною датою 15.09.2022 року.

Суд зазначив, що адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення, тобто не пізніше 15.03.2023 року, однак матеріали справи про адміністративні правопорушення надійшли до суду 28.03.2023 року, тобто після спливу строку для накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник Одеської митниці Державної митної служби України, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджує про неповноту судового розгляду, просить скасувати постанову, прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватою у вчинені правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі від 50% до 150 % від недоборів митних платежів у сумі 61984, 46 грн, що дорівнює від 30992,23 грн до 92976,69 грн.

Апелянт вказує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, оскільки нею навмисно подано декларацію з неправдивими відомостями щодо транспортного засобу.

Крім того, апелянт вказує, що відповідно до ч.1 ст.467 МК України строк накладення адміністративних стягнень у справі про порушення митних правил не порушено.

До початку апеляційного розгляду, захисник подав заперечення на апеляційну скаргу представника Одеської митниці, в яких просить постанову суду першої інстанції залишити без змін, вважає її законною та обґрунтованою.

Відповідно до положень ч.ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Апеляційний розгляд проведено за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Гришко С.О., а також представника митниці, які будучи сповіщеними про дату, час та місце розгляду до суду апеляційної інстанції не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

При цьому, захисник та представник митниці, кожен окремо, звернулись із заявами про здійснення розгляду за їх відсутності.

Таким чином, на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що особи в судове засідання не з`явились, суд розцінює це як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Розгляд справи за відсутністю учасників процесу узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 458 Митного Кодексу України (далі МК України) - порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органом для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Частина 1 ст. 494 МК України визначає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідальність за статтею 485 МК України настає у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

З матеріалів справи вбачається, що днем виявлення правопорушення є 15.09.2022 року, тобто день надходження відповіді з митних органів Республіки Польща до Головного Управління Державної митної служби України.

07.10.2022 року до Одеської митниці ДМСУ з ГУ ДМСУ надійшли матеріли щодо порушення митних правил громадянкою України ОСОБА_1 .

В подальшому, 15.02.2023 року ДМСУ складено протокол щодо ОСОБА_1 про порушення митних правил №0178/50000/23.

Однак, лише 28.03.2023 року матеріали справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 були передані митним органом до місцевого суду.

Таким чином, слід констатувати, що матеріали справи направлені митним органом до суду першої інстанції після сплину 6-ти місячного строку з дня виявлення правопорушення, тобто з 15.09.2022 року.

Доводи представника митниці щодо необхідності рахувати строки виявлення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення з моменту надходження до Одеської митниці ДМСУ з ГУ ДМСУ матеріалів про порушення митних правил, саме з 07.10.2022 року, апеляційний суд визнає необґрунтованими, з огляду на те, що митні органи являються єдиними органом в своїй діяльності та в незалежності від знаходження митного органу, який надавав запит на підтвердження відповідних обставин та надходження відповіді до ГУ ДМСУ представники митниці зобов`язані невідкладно скласти протокол про порушення митних правил та відповідно в межах строків, визначених ч.1 ст.467 МК України направити матеріали до місцевого суду для розгляду по суті.

В апеляційній скарзі представником Одеської митниці не наведено раціонального пояснення стосовно того, що заважало відповідній посадовій особі митного органу скласти протокол про порушення митних правил не через майже 5 місяців, а в межах визначених ч.1 ст.467 МК України, навіть з урахуванням отримання відповідних документів з ГУ ДМСУ 07.10.2022 року

Також безпідставними є доводи апелянта з приводу того, що перебіг строку можливого притягнення винуватої особи до відповідальності необхідно відраховувати з часу надходження відповіді митних органів складання протоколу про порушення митних правил, що на думку скаржника кореспондується з вимогами ст.488 МК України, де зазначено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складання протоколу про порушення митних правил.

Апеляційний суд звертає увагу, що початок провадження по справі про адміністративне правопорушення та час виявлення правопорушення є тотожними та не мають розриву у часі, що регламентовано ст.494 МК України.

Так, відповідно до вимог ст. 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З наведеного вбачається, що час виявлення порушення підлягає встановленню, оскільки саме з цього часу розпочинаються процесуальні строки, проте в будь-якому випадку не з часу, коли посадова особа вирішить скласти протокол.

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

При цьому, ст.247 КУпАП, не надає право органу, що здійснює адміністративне провадження його закрити, а зобов`язує його прийняти відповідне рішення.

З урахуванням того, що на момент розгляду справи у суді першої інстанції закінчився визначений ч.1 ст. 467 МК України строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим провадження по справі обґрунтовано закрито, апеляційний суд також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість останньої, тому підстав для скасування постанови місцевого суду з доводів наведених в апеляційній скарзі немає.

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши, що на час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , закінчився строк накладення адміністративного стягнення, на законних підставах закрив провадження з посиланням на вимоги п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що оскаржена постанова є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.8, 62 Конституції України, ст. 529 Митного кодексу України ст.ст.7, 247, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Державної митної служби України Цуркан Н. залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.09.2023 року, якою провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ст.485 МК України закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський