Справа №708/1229/23
Номер провадження № 3/708/838/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року м. Чигирин

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Акулов Є.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАБ № 948676 від 06.10.2023 року, яка надійшла з Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючої продавцем в магазині «Міні маркет», до адміністративної відповідальності не притягувалася, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 948676 від 06.10.2023 року, 02 жовтня 2023 року близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_2 , 2009 року народження вчинив булінг психологічного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , 2009 року народження, в навчальному закладі Чигиринський ліцей №2, а саме обзивав (систематично) та вимагав грошові кошти (20 грн.). Її дії уповноваженою особою кваліфіковані за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП. Свідки в протоколі відсутні.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що це був жарт між однокласниками, які "дурачилися" ( одні тримали зачиненими двері в класі після дзврника, а інший намагався попасти до класу ззовні) та й врешті-решт зламали дверну ручку. Вчитель з"ясувавши, як все сталося запропонував хлопцям-учасникам відремонтувати усе, які радо погодилися. Оскільки її син відремонтував пошкодження, саме тому і вимагав (озвучив вартість) грошові кошти. Стосовно того, що її син постійно (обзиває) ображає ОСОБА_3 , почула вперше, адже ніхто та ніколи, ані класний керівник, ані дирекція школи, ані батьки однокласника не зверталися з вказаними проблемами. Запевнила, що вдома проведена виховна бесіда з її сином ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 173-4 КУпАП передбачена відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Відповідальність батьків або осіб, що їх замінюють за вчинення дій, визначених ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років передбачена вимогами ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

З аналізу протоколу про адміністративне правопорушення з додатками судом вбачається, що суть адміністративного правопорушення викладена без конкретизації об`єктивних ознак складу зазначеного в ньому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, зокрема, в протоколі не зазначено, які саме насильницькі дії були вчинені порушником по відношенню до потерпілого, які наслідки викликали вказані дії у потерпілого і чи були вони взагалі, або чи могли настати. Зазначено про нібито систематичний характер знущань (обзивання), однак не зазначено, в який період часу, з конкретною вказівкою на час кожної події, обставини, звернення саме з цього приводу до адміністрації навчального закладу, батьків тощо, прийняті заходи реагування.

Суд зауважує, що важливими елементами складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП є саме вчинення насильства у будь-якій формі його прояву та наслідок його застосування, який виражається у заподіянні шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, або можливого його заподіяння яке могло настати та не настало незалежно від волі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено чи могла бути та чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано беззаперечних доказів систематичності вчинення дій, які можна розцінювати як правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, а саме булінг.

Таке викладення суті адміністративного правопорушення, як вже зазначалось вище, є загальним, неконкретизованим і взагалі не відповідає визначенню булінгу та його ознакам, які містяться в диспозиції ч.1ст.173-4 КУпАП і в п.3-1ст.1Закону України «Про освіту».

Навпаки , з матеріалів справи та письмових доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, досліджених у судовому засіданні, вбачається, що конфлікт був одиничний і лише 02.10.2023 року, учасниками поламання дверної ручки були декілька учнів, які погодилися вілдремонтувати поламане самостійно, тому у даному випадку, не може йти мова про системність цькування або знущання, яке визначається поняттям «булінг». Варто зазначити, що не кожен конфлікт є булінгом. Цькування це тривалі, повторювальні дії, а одинична конфліктна ситуація між учасниками таким не може вважатися.

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Орган (посадова особа), уповноважений розглядати протокол, здійснює розгляд у межах, визначених в самому протоколі про адміністративне правопорушення і не повинен трактувати його довільно чи сам відшуковувати відповідні норми. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення чи направляти на стадії після дослідження у судовому засіданні всіх наявних у справі доказів протокол для усунення недоліків із викладенням вищезазначених міркувань, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України від 09.06.2011 р., заява N 16347/02 та Малофєєва проти Росії від 30.05.2013 р., заява N 36673/04).

Враховуючи викладене та відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КупАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин суд дійшов переконання, що у діях ОСОБА_1 , як матері неповнолітньої особи, що нібито вчинила буліг у віці від 14 до 16 років,відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 173-4, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАБ № 948676 від 06.10.2023 року, за ч. 3 ст. 173-4КУпАП, відносно ОСОБА_1 , в зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Євген АКУЛОВ