Справа № 638/2833/23
Провадження № 3/638/1614/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Рибальченко Л.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює в КНП «МКЛШНМД», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

До Дзержинського районного суду міста Харкова з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 березня 2023 року серії ААД № 222112, 22 березня 2023 року о 17:00 год. в м. Харків, по вул. Балакірєва 20, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2121, д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHK-0043 в присутності двох свідків. Результат огляду 2,24% проміле, з результатом перевірки водій згоден.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення, в яких не визнав свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення та зазначив, що він 22 березня 2023 року о 17 год 30 хв рухався пішки по вулиці Балакірєва в бік КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім.проф. О.І, Мещанінова» ХМР, де біля будинку №20 його зупинили співробітники патрульної поліції. В подальшому йому повідомили, що наявний свідок, який зазначає про знаходження ОСОБА_1 за кермом червоного автомобіля. Після цього представники поліції повідомили ОСОБА_1 , що вони отримали виклик, відповідно до якого транспортний засіб знаходиться на проїзній частині, а там нікого немає. В подальшому був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора Драгер, яким встановлено результат 2,24 проміле. ОСОБА_1 стверджує, що він не був за кермом автомобіля.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Череватенко І.М. у судовому засіданні просила закрити провадження по справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого диспозицією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює такий склад адміністративного правопорушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 2, 6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №222112 від 22.03.2023 року в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено: «Я не був за кермом автомобіля».

З дослідженого у судовому засіданні СД диску убачається, що ОСОБА_1 було зупинено співробітниками поліції на тротуарі в той час коли він йшов. Будь-яких транспортних засобів біля нього не знаходилось. Поліцейський зазначив, що вони отримали виклик, відповідно до якого ОСОБА_1 був за кермом, що підтверждується показами свідка, прізвища якого поліцейський не називає.

Аналізуючи вказане судом встановлено, що на момент приїзду працівників поліції ОСОБА_1 не перебував за кермом свого автомобіля, а протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складено лише відповідно до пояснень свідка.Тобто працівники поліції не зупиняли ОСОБА_1 та власно не бачили що він знаходився за кермом автомобілю.

Таким чином, в розумінні вимог п.1.10 ПДР України ОСОБА_1 не був водієм автомобілю під час складення у його відношенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже поліцейські не зупиняли автомобіль ВАЗ 32121, реєстраційний номер НОМЕР_1 на проїзджій частині, проте провели огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та склали протокол на підставі ч.1 ст.130 КУпАП як на водія траспортного засобу в порушення ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До матеріалів справи додано пояснення свідка ОСОБА_2 від 22.03.2023 року, відповідно до яких він 22.03.2023 року став свідком того, як автомобіль ВАЗ 32121 червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по вул.Балакірєва зі сторони 4 Лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги в бік вулиці Дерев`янка. Не доїжджаючи до перехрестя вказаних вулиць автомобіль зупинився та свідок побачив, що водій нібито сидить за кермом. Після чого ОСОБА_2 підійшов до автомобіля та відчинив водійські двері та побачив водія, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Водій вийшов з автомобіля та пішов у напрямку лікарні. При цьому, свідок не вказав у своїх поясненнях, що зазначений водій був саме ОСОБА_1 .

З доданого до матеріалів справи рапорту командира роти №1бат 2 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції Хопта А. убачається, що свідок ОСОБА_2 зазначив, що саме ОСОБА_1 був за кермом. Дослідивши СД диск доданий до матеріалів справи встановлено, що на відеозапису чоловік який назвав себе ОСОБА_2 вказав, що саме ОСОБА_1 був за кермом, між тим писмовими його поясненнями вказана обставина не підтверджена.

До матеріалів справи особою, яка притягається до адміністративної відповідальнсті надано писмові пояснення ОСОБА_3 , що працює охоронцем КПП в «Міській кліничній лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф. О.І.Мещанінова» ХМР, який повідомвив, що знаходився 22.03.2023 року на робочому місці контролював виїзд та в`їзд транспортних засобів на територію лікарні. В цей день приблизно о 17.20-17.30 через КПП лікарні виїхав автомобіль Ніва, д.н. НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_4 .

Крім того, до матеріалів справи додано письмові пояснення ОСОБА_4 , який працює в «Міській клінічній лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф.О.І.Мещанінова» ХМР. 22.03.2023 року приблизно о 17.25 йому необхідно було купити продукти та він знав, що можна взяти автомобіль ОСОБА_1 . ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля через КПП лікарні виїхав на автомобілі Ніва, д.н. НОМЕР_1 . Почав рухатись в бік перехрестя вулиці Дерев`янка та Балакірєва де транспортний засіб заглух, оскільки у автомобіля слабий акумулятор. ОСОБА_4 вийшов з машини та пішов.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, відповідальність за ст. 130 КУпАП, зокрема, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Вказана правова позиція міститься також у постанові Верховного Суду у справі №404/4467/16-а від 20.02.2019 року.

Оглянувши відеозапис, наданий до протоколу про адміністративне правопорушення, достеменно встановити чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом не можливо. Письмові докази, додані до матеріалів справи, а саме покази свідків містять протиріччя.

Також, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять направлення до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак, матеріали справи, зокрема рапорт та відеозапис з бодікамери не містять підтвердження того, що ОСОБА_1 доставляли до закладу охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд доходить висновку, що направлений до суду матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, оскільки такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, а також не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Виходячи із вищезазначеного, відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган виносить одну з таких постанов:1) про накладення адміністративного стягнення, 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу, 3) про закриття справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 9, ч.1 ст. 130, ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя Л.М. Рибальченко