Справа № 503/1382/23
Провадження №3/503/1017/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

встановив:

17 жовтня 2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 884389, згідно змісту якого 17 жовтня 2023 року о 16.00 годині ОСОБА_1 перебуваючи по вул. Белінського в с. Лисогірка, Подільський район Одеської області, виражався нецензурною на адресу ОСОБА_2 в присутності сторонніх осіб, чим порушив публічний порядок та спокій громадян, у зв`язку з чим ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не визнав вчинення ним вище вказаного правопорушення посилаючись на те, що не висловлювався нецензурною лайкою, а у дійсності пішов до будинку ОСОБА_2 з метою вирішення питання щодо повернення йому майна, яке було неправомірно в нього вилучено групою осіб, серед яких був син ОСОБА_2 , коли проходив біля річки. Відзначив, що внаслідок тієї події прийшов у свідомість перебуваючи у річці та виявив зникнення своїх речей та грошових коштів. Також зазначив, що до поліції із заявою з того приводу не звертався сподіваючись вирішити це питання мирним шляхом, але на висловленні ним ОСОБА_2 претензії та викликала поліцію.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

В свою чергу диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

У відповідності до положень ч.1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім іншого, ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 884389 від 17.10.2023 року (а.с.2) зазначено, що ОСОБА_1 виражався нецензурною (за змістом мова йшла про нецензурну лайку) на адресу ОСОБА_2 .

Однак, в письмовому пояснення самої потерпілої ОСОБА_2 від 17.10.2023 року (а.с.6) остання зазначила, що сьогодні ОСОБА_3 прийшов до мене додому та почав кричати на всю вулицю, що мій син вкрав в нього гільзи на табак та грошові кошти в розмірі 1500 грн.

Тобто про обставину висловлювання нецензурною лайкою ОСОБА_2 взагалі не відзначала.

Письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_4 від 17.10.2023 року (а.с.5) суд вважає неналежним доказом, оскільки вони наданні останнім в присутності матері ОСОБА_2 , яка будучи потерпілою є заінтересованою особою. При цьому, суд вважає, що за умов конкретної справи при отриманні від неповнолітнього пояснень існувала об`єктивна необхідність залучення педагога або психолога, за аналогією з ч.1 ст. 491 КПК України, з метою виключення можливого впливу на ці пояснення зі сторони заінтересованої особи.

Письмове пояснення самого ОСОБА_1 (а.с.4), у змісті якого останній відзначав, що «виражався нецензурною лайкою», суд також вважає неналежним доказом, оскільки зміст даних пояснень був записаний не власноруч ОСОБА_1 , а працівником поліції. При цьому, дане письмове пояснення містить зроблений ОСОБА_1 запис лише про «Написано вірно» з проставленням підпису, але відсутній засвідчуваний запис ОСОБА_1 про те, що перед підписанням текст пояснення ним був прочитаний. Натомість пояснення надані ОСОБА_1 безпосередньо суду в судовому засіданні під час судового розгляду взагалі спростовують зміст згаданого письмового пояснення щодо висловлювань нецензурною лайкою.

Жодних інших доказів на підтвердження обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення у матеріалах справи не міститься.

За умов заперечення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, самого вчинення пред`явленого йому адміністративного правопорушення, то суд не вважає лише одне письмове пояснення неповнолітнього свідка достатнім та достовірним доказом вини особи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що під час доведення винуватості особи не має залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ураховуючи зазначене вище матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обсягу належних, допустимих і достатніх доказів, на підставі яких суд мав би можливість дійти до неспростовного висновку про наявність в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу пред`явленого правопорушення. У зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю внаслідок відсутності доказів (недоведеності) винуватості особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, то провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 173, 247, 280, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, особою щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко