ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26.09.2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст. 204-1 ч.2 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В :

Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.2 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536,80 грн.

Згідно постанови суду, 14.09.2023 року ОСОБА_1 о 19.05 год., діючи в складі групи осіб, спільно з громадянином ОСОБА_2 вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон України, у зв`язку з чим був затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост», на напрямку 0069 прикордонного знаку, на відстані 3000 метрів від лінії державного кордону на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на території Вашковецької ОТГ Дністровського району Чернівецької області.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити оскаржувану постанову та накласти на нього адміністративне стягнення в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

При цьому вказував, що на даний час він не працює, не має стабільного джерела доходу, і так як власного житла він не має, вимушений витрачати кошти на ЄУНСС 722/1925/23 НП №33/822/681/23 головуючий у 1 інстанції Унгурян С.В.

оренду житла. Призначений судом першої інстанції розмір стягнення є тяжким для нього та не досягне своєї мети.

Просив провести розгляд справи без його участі.

Перевіривши матеріали провадження та наведені апелянтом аргументи щодо зміни судового рішення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами та не оспорюється апелянтом.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що доводи апелянта, викладені в скарзі, не впливають на висновки місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а також не є обґрунтованими та достатніми для зміни судового рішення в частині накладення стягнення.

Згідно санкції ч.2 ст. 204-1 КУпАП, за вчинення діяння, передбаченого цією нормою, законодавець встановив накладення стягнення у виді штрафу в розмірі від п`ятисот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто, ближче до мінімального розміру стягнення, передбаченого санкцією ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні які-небудь переконливі відомості, що характеризують особу правопорушника, які б давали суду підстави для призначення більш м`якого адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає, що вказані доводи є непереконливими, і такими, що жодним чином не дають підстав для зміни судового рішення в частині накладення розміру адміністративного стягнення.

Також апеляційний суд констатує, що при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції належним чином врахував вимоги ст. 33 КУпАП, характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, і прийшов до вірного висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 саме такого виду та розміру стягнення, яке, на думку апеляційного суду, сприятиме вихованню правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, тобто відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги про пом`якшення призначеного стягнення, апеляційний суд бере до уваги і те, що ОСОБА_1 інкриміноване йому діяння скоєно в умовах воєнного стану в Україні, а сам він за віком є особою, виїзд якій за кордон заборонено в цей період.

З урахуванням наведеного, вважаю, що прийняте судом рішення є законним та вмотивованим, а тому підстав для зміни постанови суду немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 204-1 ч.2 КУпАП залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя