Справа № 635/7276/23
Провадження № 3/635/2447/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі судді Даниленко Т.П., отримавши матеріал про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №517877 від 07.08.2023, ОСОБА_1 07.08.2023 о 09 годині 35 хвилин на трасі М-18 19 км в смт Високий Харківського району Харківської області пост «Кемпінг» керував транспортним засобом ВАЗ 2103 реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, правопорушення вчинене повторно протягом року.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/ 97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У своєму рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», Європейський суд з прав людини вказав на те, що розумність тривалості провадження в суді повинна оцінюватись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника (в даному випадку скаржника) та відповідних органів влади, а також важливості для заявника (скаржника) питання, що розглядається.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що протокол про адміністративне правопорушення складався в присутності ОСОБА_1 , суд констатує, що останній був обізнаний про розгляд відносно нього адміністративного матеріалу в суді, однак не виявив наміру скористатись своїми процесуальними правами. За вказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, зазначає про таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП , доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Стосовно наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №517877 від 07.08.2023 складений відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП, відповідно його дії кваліфіковані як адміністративне правопорушення вчинене повторно протягом року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №517877 від 07.08.2023, з якого судом убачається дата, час і місце його складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення;

- довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Тарасенка В., згідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія;

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських 467608, 467615;

- рапортом старшого лейтенанта поліції Бородіної А. від 07.08.2023.

При цьому на підтвердження повторності надано:

- довідку про повторність інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Тарасенка В., із якої вбачається, що 12.05.2023 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №54410 за порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у розмірі 3400 грн;

-постановою серія БАБ №54410 від 12.05.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за керування 12.05.2021 о 07 год. 40 хв. по вул. Фімічова, 22 в с. Ульяновка транспортним засобом КМЗ-Днепр 11 реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи права керування таким ТЗ.

Судом встановлено, що постанова БАБ №54410 від 12.05.2021 свідчить про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП більше двох років тому.

Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП від 12.05.2023 суду не надана та в матеріалах справи відсутня. При цьому згідно додатку до протоколу інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Тарасенка В. долучити таку постанову не має можливості, оскільки вона не виносилась та згідно бази «ІПНП» була направлена до відділу виконавчої служби для примусового виконання. Доказів направлення такої постанови до відділу виконавчої служби та її примусового виконання суду не надано.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих доказів, суд констатує, що будь-які належні та допустимі докази факту повторного протягом року вчинення ОСОБА_1 вказаного вище правопорушення, в матеріалах справи відсутні. Виходячи з положень ч. 2 ст. 251 КУпАП та практики Європейського суду з прав людини, суд позбавлений можливості за власною ініціативою збирати докази винуватості ОСОБА_1 , зокрема докази ознак повторності в його діях.

Враховуючи наведене у суду відсутні підстави кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284, 287, 294 КпАП України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 126 ч.5 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Харківський районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т.П.Даниленко