Провадження № 3/344/7012/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Руденко Д.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридична адреса платника податків: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівника та головного бухгалтера Приватної виробничо-комерційної фірми «Сітник», за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи керівником та головним бухгалтером Приватної виробничо-комерційної фірми «Сітник», не подав податкові декларації з плати за землю (земельний податок) за 2021, 2022, 2023 роки (граничний термін подання податкової декларації за 2021 рік 22.02.2021 року, фактично не подано; граничний термін подання податкової декларації за 2022 рік 21.02.2022 року, фактично не подано; граничний термін подання податкової декларації за 2023 рік 20.02.2023 року, фактично не подано), чим порушив п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами і доповненнями) та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, за відомою суду адресою у спосіб визначений законом, про причини неявки суду не повідомив, клопотань щодо реалізації прав до суду не подано. ОСОБА_1 також міг стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року зазначається, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Оскільки ОСОБА_1 повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за його відсутність в судовому засіданні законом повністю покладено на ОСОБА_1 .

За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу доцільно розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провину ОСОБА_1 доведено зібраними по справі доказами, зокрема даними з протоколу про адміністративне правопорушення № 2860 від 17.10.2023 року, копією акта про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності № 10730/09-19-04-10-15 від 29.09.2023 року, іншими матеріалами справи.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.163-1 КУпАП, як порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 9, 33, 163-1, 221, 268, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Дмитро РУДЕНКО