Справа № 211/6297/23
Провадження № 3/211/3289/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 листопада 2023 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В. розглянувши матеріали, що надійшли з КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 057498 від 25.09.2023 року ОСОБА_1 25 09 2023 року, о 13-30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини гр. ОСОБА_2 , тобто словесно ображав нецензурною лайкою, чим скоїв домащнє насильство та порушив ЗУ № 2229-VІІІ від 07.12.2017 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, в ході розгляду справи, його представник адвокат Зайка П.К. надав письмове заперечення, де просив провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заперечення посилався на те, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суть порушення не відповідає диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП та не розкриває всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, не конкретизовано, в чому саме полягало суспільно-небезпечне діяння з боку ОСОБА_1 , і яка шкода заподіяна, адже суперечка, про яку йде мова у протоколі про адміністративне правопорушення не охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП не підпадає під ознаки складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення. З доказів, які наявні у справі не може бути встановлено достеменних відомостей, які б свідчили про вчинення ним домашнього насилля, оскільки конфлікт, який виник між ОСОБА_1 та його колишньою дружиною, за місцем знаходження особистого майна ОСОБА_1 носить обопільний характер.

Згідно вимог Закону, суд розглядає справу в межах тих матеріалів які направлені до суду, дослідивши які, суд зробив певні висновки.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство -це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (п.4 ч.1 ст.1 вказаного Закону).

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 057498, 25 вересня 2023 року о 13.30 год. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини гр. ОСОБА_2 , тобто словесно ображав нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП матеріали справи містять: рапорт від 25.09.2023 року; протокол прийняття заяви про правопорушення від ОСОБА_2 від 25 вересня 2023 року; пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 25 вересня 2023 року.

У поясненнях від 25 вересня 2023 року ОСОБА_1 вказував на те, що 25.09.2023 року приїхав до свого дому по АДРЕСА_1 , з метою взяти бетонозмішувач та електроінструмент. Оскільки даних речей не виявив, тому через «Вайбер» щодо даних речей запитав у колишньої дружини, на що отримав відповідь, що їх немає. На його дзвінки колишня дружина не відповідала, тому їй у «Вайбері» написав зустрітися після роботи. Приїхавши у друге до будинку, отримав з боку колишньої дружин агресію на підставі розлучення та поділу майна, та вона повідомила, що все майно продала, забрала ключ від гаражу, при цьому нецензурну лексику він не використовував, в тому числі і відносно колишньої тещі.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 25 вересня 2023 року, 25.09.2023 року о 13-30 год., приїхав колишній чоловік ОСОБА_1 та почав провокувати конфлікт, через те, що вважав, що вона вкрала приладдя з гаражу, при цьому виражався нецензурними словами та погрожував.

З огляду на наведені пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , обставини домашнього насильства, описані у протоколі серії ВАД № 057498 від 25 вересня 2023 року, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки в них не зазначено не лише про характер вчиненого психологічного насильства відносно ОСОБА_2 , а й про завдання внаслідок цього шкоди її фізичному або психічному здоров`ю.

Суд звертає увагу на те, що нецензурна лайка в межах конфлікту, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

При цьому, конфлікт, який склався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 25 вересня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia» , рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: С. В. Ткаченко