Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/1464/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2023 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Вознюк Р.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , працюючої оператором ПК в Красилівському агрегатному заводі,

- за ч.1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 965885 від 15.11.2023, ОСОБА_1 ставиться в вину, що 01.09.2023, о 13 год. 25 хв. у АДРЕСА_2 , вона ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання 01.09.2023 року близько 13:00 год. розпивала алкогольний напій, а саме «REVO», чим порушила ч.1 ст. 178 КУпАП, що ображає людську гідність і громадську мораль, однак не досягла 16-річного віку, тому до відповідальності притягується її матір ОСОБА_1 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, будь-яких заяв, клопотань суду не подала.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст. 184 КУпАП, присутність особи яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, а тому неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши надані суду матеріали справи, суд доходить таких висновків.

За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, обставини та суть адміністративного правопорушення повинні бути чітко викладені в протоколі.

Диспозицією ч.1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність осіб за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Норма ч.1 ст. 184 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким передбачено конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Разом з тим, викладена в протоколі суть адміністративного правопорушення, за вчинення якого вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП України.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 965885 від 30.09.2023 порушення ст. 150 СК України в вину не ставиться, що свідчить про те, що уповноваженою особою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не конкретизований зміст бланкетної диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП, що позбавляє суд встановити саме ті ознаки правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , які мають значення для правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Також протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про вчинення ОСОБА_1 дій на порушення вимог будь-якої з частин ст. 150 СК України.

Суд наголошує, що відповідно до правових висновків, зроблених Європейським судом з прав людини у рішеннях по справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не передбачає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З вищевикладеного випливає, що суд зобов`язаний розглянути справу про адміністративне правопорушення в межах пред`явленого особі обвинувачення, і не в праві самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, доводити винуватість особи у скоєнні правопорушення.

Виходячи із зазначеного, вважаю, що об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 184 КУпАП, в діях ОСОБА_1 не доведено.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv.Turkey), згідно з якими «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 повинні тлумачитись на її користь.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст. 184, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст. 256, ст. 278 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя Р. В. Вознюк