ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД Єдиний унікальний номер справи: 766/335/23 Головуючий в І інстанції: Гонтар Д.О. Провадження №33/819/39/23 Доповідач: Вейтас І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Вейтас І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2023 року у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173,185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює начальником будівельного відділу Херсонської обласної комунальної аварійно-рятувальної служби,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 173 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Цією ж постановою суду першої інстанції визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 гривень, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Відповідно до постанови судді 18 червня 2023 року близько 09-45 години ОСОБА_1 , у м.Херсон, вул. Ушакова, не виконував неодноразове законне розпорядження про припинення правопорушення, шарпав працівника поліції, старшого лейтенанта ОСОБА_2 за формений одяг, поводив себе зухвало та нахабно, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, а саме : злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Не погоджуючись з постановою суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 185 КУпАП, у визначений законом строк на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно досліджено всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Зазначає, що в постанові не вказано якими саме його діями вчинено адміністративне правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що працівники поліції пред`явили йому вимоги чи розпорядження, які він не виконав, суд першої інстанції дійшов безпідставних висновків, що вимоги працівників поліції були законними.

При цьому пояснює, що 18 червня 2023 року близько 9-45 години він йшов до належного йому на праві власності комплексу, розташованого за адресою м.Херсон, проспект Ушакова 1-А, вниз по правій стороні проспекту для огляду приміщень та вирішення питання щодо тимчасового ремонту даху та зашивання вікон ОSB плитами. Коли він побачив охоронців морського торговельного порту, вони були від нього на відставні близько 100 метрів та погукали до себе. Коли він підійшов до них, охоронці заборонили йому йти до належного йому нерухомого майна. На його питання, чому він не може пройти до свого майна, почали грубо висловлюватись на його адресу та погрожувати йому, після чого викликали патрульну поліцію. Вказує, що посилання суду в постанові на той факт, що він намагався пройти на якийсь об`єкт є безпідставним і спростовується відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Крім того, вказує на безпідставність посилання суду першої інстанції на те, що місто Херсон є зоною бойових дій, оскільки на час складення проколу про адміністративне правопорушення, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 року місто Херсон не входило до територій на яких ведуться бойові дії. Також зазначає, що на час складення протоколу про адміністративне правопорушення, район, де відбувались вказані події не входив до переліку заборонених зон, оскільки діяло лише Розпорядження начальника Херсонської ОВА № 307 від 13.06.2023 року про введення в дію рішення № 4 Ради оборони Херсонської області від 12.06.2023 року» відповідно до п.1.1. якого було «Заборонено в`їзд громадянам на територію мікрорайонів «Карабел», районів Гідропарку та Нафтогавані для обстеження цих територій для обстеження цих територій щодо без пекової ситуації. Після проведення обстеження дозволити проїзд лише громадянам, які мають реєстрацію, договори оренди (найму) житла на відповідній території». Тобто не існувало заборони на в`їзд на територію на якій відбувались події, вказані в протоколі.

Просить скасувати постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2023 року та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події правопорушення.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення статтей 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 червня 2023 року поліцейським роти № 34 батальйону УПП в Херсонській області ДПП капралом поліції Вінічуком А.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 552646, згідно якого 18 червня 2023 року о 09 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 в м.Херсон, вул. Ушакова, 2 не виконував неодноразове законне розпорядження про припинення правопорушення, шарпав працівника поліції ст.лейтенанта ОСОБА_2 за формений одяг, поводив себе зухвало та нахабно (а.с.1).

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Саме на таке тлумачення посилається й Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011.

З матеріалів справи вбачається, що до Херсонського міського суду Херсонської області справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень передбачених статтею 173 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серія ГП 552647 складений 18.06.2023 року), та 185 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серія ГП 552646, складений 18.06.2023 року). Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області вказані справи об`єднано в одне провадження.

Ухвалюючи постанову від 26 липня 2023 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, окрім «візуального спостереження» інспектора поліції, на основі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Таке спостереження працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (Постанова Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17). Обґрунтування ж матеріалів справи про адміністративне правопорушення фактично лише показами (власним спостереженням) поліцейського ставить під сумнів його незацікавленість в результатах розгляду справи.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків.

При цьому суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення передбачене статтею 185 КУпАП серія ГП 552646, складеному 18.06.2023 року відносно ОСОБА_1 , не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, суть адміністративного правопорушення викладено формально, не коректно, загальним фразами і не відображає усіх кваліфікуючих ознак, передбачених статтею 185 КУпАП.

В порушення вимог статті 256 КУпАП в вищевказаному протоколі не вказано, в чому саме проявлялась злісна непокора правопорушника, яка законна вимога була висунута працівниками поліції до ОСОБА_1 , яку він в подальшому не виконав.

Ці обставини залишилися поза увагою уповноваженої особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, окрім того, вказані обставини не були перевірені судом першої інстанції.

В матеріалах справи, що передані суду апеляційної інстанції в конверті а.с. 38 міститься 2 диски, один з яких підписаний « ОСОБА_1 НОМЕР_1 18.06.2023» інший не підписаний та при спробі перегляду відеозапису, відтворення відеозапису не здійснюється. Згідно внутрішнього опису судової справи № 766/335/23, крім іншого описано а.с.16 конверт та а.с. 38 відео-докази.

Переглядом відеозапису фіксації інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (що підписаний « ОСОБА_1 НОМЕР_1 18.06.2023») встановлено, що відеозапис починається з того, як ОСОБА_1 замахується на поліцейського (чи то відштовхується від нього), на що поліцейський перехвачує руку ОСОБА_1 та проводить його затримання. Далі на відеозаписі відображуються події, як проводиться затримання та складення протоколів. Тобто наданий суду відеозапис не містить даних про те, які вимоги пред`являлись поліцейськими, чи були ті вимоги законними і чи відмовлявся ОСОБА_1 від виконання цієї вимоги.

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 12 липня 2023 року звертався до суду з клопотанням про витребування в патрульної поліції повних відеозаписів подій, що відбувались 18 червня 2023 року під час його затримання та складення протоколів про адміністративні правопорушення (а.с.65-72). Даних про розгляд вказаного клопотання матеріали справи не містять.

Зі змісту оскаржуваної постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2023 року вбачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції було допитано Інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції Панащука Р.І., поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Херсонській області ДПП капрала поліції Вінічука А.В., головного спеціаліста СЗГ УПП в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції Парейка Є.П., які пояснили, що 18.06.2023 року на пр. Ушакова, 2, ОСОБА_1 , перебував біля об`єкту критичної інфраструктури, який знаходиться під охороною, та намагався проникнути до зазначеного об`єкту, при цьому виражався грубою нецензурною лайкою, поводив себе неадекватно, дебоширив. На зауваження не реагував, вчиняв злісну непокору вимогам працівників поліції, при тому вчинив спробу нанести удар рукою в область голови працівнику поліції, після чого було вирішено застосувати відносно останнього фізичну силу та кайданки та затримати особу.

Суд першої інстанції взяв до уваги вказані пояснення, як такі, що разом з іншими матеріалами справи підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, при цьому закривши відносно ОСОБА_1 провадження про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП, за відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Разом з тим, зважаючи на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП 552646, складеному 18 червня 2023 року не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, із його змісту неможливо встановити, яка вимога була пред`явлена ОСОБА_1 , чи була ця вимога законною, та в чому виявилась відмова ОСОБА_1 від виконання вимоги, у зв`язку з чим, його відмову слід вважати злісною непокорою, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати додаткові докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи.

У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Відповідно до положень статті 1 та частини 1 статті 2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, за наявності протоколу про адміністративне правопорушення, в якому не зазначено яку законну вимогу було заявлено ОСОБА_1 працівниками поліції, яку він не виконав, у порушення вимог статті 280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов помилкового висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 про відсутність доказів наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 185 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею185 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду І. В. Вейтас