ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В. розглянувши матеріали адміністративної справи за фактом вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали адміністративної справи за фактом вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Косіциній В.В.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №567352 від 18 жовтня 2023 року, 06 жовтня 2023 року близько 15 години 45 хвилин, ОСОБА_1 знаходячись у супермаркеті «Копійка» за адресою м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 22/1, де таємним шляхом здійснив дрібне викрадення товару, а саме: алкогольний напій «REVO», 0.5 в кількості 3 шт., круасан великий у кількості 1 шт., чіпси «Люкс» у кількості 1 шт., а загальна сума крадіжки склала 183 гривні 98 копійок.

Зазначена дія була кваліфікована за ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання, що відбулося 06 листопада 2023 року ОСОБА_1 не з`явився. В матеріалах справи наявна його заява про визнаня провини та розгляд справи за відсутності.

В своїх рішеннях у справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу resjudicata, тобто принципу остаточності судових рішень.

Встановлення в законі строків на розгляд справи про адміністративне правопорушення також спрямоване на забезпечення вказаного принципу.

Також, від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він зазначає про те, що вину визнає повністю, справу просить розглянути без його участі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про недоцільність повторного відкладення судового засідання і необхідності розгляду справи в порядку письмового провадження за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, що наявні в матеріалах справи.

У ч.1 ст.51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Згідно ч.3 зазначеної статті, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вказаний в диспозиції норм для настання адміністративної і кримінальної відповідальності, встановлюється не в розмірі 17 грн, а на рівні податкової соціальної пільги - 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року (відповідно до п. 5 р. XX Податкового кодексу).

Згідно п.п.169.1.1. п.169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги: у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку;

Відповідно до закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684 грн.

Саме тому, максимальний розмір крадіжки, який дає змогу притягнути особу до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП є 268,4 (2684/2*0.2=268,4), в той же час, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №567352 від 18 жовтня 2023 року, загальна сума викраденого майна становить 183 гривні 98 копійок.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері власності. Предмет посягання - будь-яке майно, вартість якого не перевищує 268,4 гривні.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у дрібному викраденні чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (матеріальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку- загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно з ч. 1 ст. 251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами, що підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП є:

-Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №567352 від 18 жовтня 2023 року за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП;

-Рапорт від 18.10.2023 року, з якого вбачається, що на службу 102 надійшло повідомлення про те, що у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований у АДРЕСА_2 , охоронець затримав двох осіб, що здійснили крадіжку на загальну суму 400 гривень;

-Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення;

-Поясненнями ОСОБА_1 , у якій останній не заперечує факту вчинення ним дрібної крадіжки;

-Поясненнями ОСОБА_2 , який не заперечує про факт вчиненого діяння;

-Довідкою про вартість майна без ПДВ, з якої вбачається, що загальна сума викраденого товару становить 183,98 гривень (250 гривень з ПДВ);

-Заявою, відповідно до якої він просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що вину визнає у повній мірі.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

У статті 23 КУпАП вказано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч.1 ст.51 КУпАП вказує нам на те, що вчинення такого діяння тягне за собою накладення штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Згідно ч.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Згідно ч.1 ст.51 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді)

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. 7, 9, 24, 33, 34, 51, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень 00 (нуль) копійок на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Косіцина В.В.