Справа № 297/1454/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
13.10.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за його апеляційною скаргою на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 11.05.2023,
Постановою судді Берегівського районного суду від 11.05.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади , з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5 100 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.
В оскарженій постанові судді від 11.05.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
22 квітня 2023 року, о 19 год. 55 хв., в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Лужанка" під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України в Угорщину прибув громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на паспортний контроль пред`явив закордонний паспорт громадянина Угорщини для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 16.03.2020, чим самим здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену вище постанову судді від 11.05.2023 скасувати, а провадження у даній справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що у матеріалах справи відсутні які-небудь дані, які підтверджують, що паспорт громадянина Угорщини серії НОМЕР_1 , виданий 16.03.2020, виданий Міністерством внутрішніх справ (Belugyministerium) Угорщини 16.03.20 на ім`я ОСОБА_2 , який 22 квітня 2023 року він пред`явив у пункті пропуску «Лужанка» під час спроби перетинання державного кордону із Угорщини в Україну, є підробленим.
Апелянт вказує, що наведені вище обставини та докази свідчать про те, що він, ОСОБА_1 , громадянин України, є одночасно і ОСОБА_2 - громадянином Угорщини, у якого є закордонний паспорт громадянина Угорщини, який є офіційним документом, достовірність якого не оспорюється, і який надає йому певні права на в`їзд в Україну чи виїзд із України.
За таких обставин, суд першої інстанції, як і працівники прикордонної служби, безпідставно піддали сумніву справжність паспорта громадянина Угорщини, а відтак і право Botond Maxim, як громадянина Угорщини, на перетин кордону із пред`явленням цього документа.
Таким чином, на думку апелянта, в його діях, як спроба незаконного перетину державного кордону України в пункті пропуску без відповідних документів є юридично невірною, адже він намагався перетнути державний кордон, маючи при собі та пред`являючи посадовим особам дійсний паспорт громадянина Угорщини.
Разом з апеляційною скаргою захисником Фіцай Б.М. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 11.05.2023.
Вказує, що копію оскаржуваної постанови він отримав тільки 11.08.2023 засобами поштового зв`язку.
В судове засідання в апеляційному суді, яке було призначено на 13.10.2023 ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 12.10.2023 захисник Мензак Ю.Ю. подав заяву про розгляд справи без його та ОСОБА_1 участі, апеляційну скаргу підтримують та просять задовольнити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що пропущений на оскарження судового рішення строк необхідно поновити, апеляційну скаргу задовольнити із наступних підстав.
У зв`язку з наведеним, апеляційний суд визнає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, клопотання слід задовольнити, строк поновити.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Місцевим судом при розгляді справи вищенаведених вимог закону не дотримано, а складеному щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та іншим матеріалам справи належної оцінки надано не було.
Диспозицією статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або у пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 005599 від 22.04.2023 та матеріали справи, в яких наявні копія закордонного паспорта громадянина Угорщини та копія паспорта громадянина України.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно із ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , перетинаючи кордон України у пункті пропуску «Лужанка» надав інспектору прикордонної служби паспорт громадянина Угорщини.
Вищевказане підтверджується як оформленими працівниками прикордонної служби процесуальними документами, так і наведеними в апеляційній скарзі доводами.
Апеляційний суд констатує, що чинним законодавством в Україні відповідальності за множинне громадянство не передбачено.
Відповідно до вимог ч.3 ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 (зі змінами), пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.
Цим же законом (п.п.12, 14 ч.1 ст.1) передбачено, що паспортний документ - це виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.
При цьому перевірка документів, тобто дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, здійснюється з метою встановлення їх дійсності та приналежності конкретній особі.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , будучи громадянином України, має також закордонний паспорт громадянина Угорщини на ім`я ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 , за яким він 22.04.2023 перетинав державний кордон України, як громадянин Угорщини. Вказаний документ містить усі необхідні реквізити, виданий уповноваженим державним органом іншої держави, підтверджує громадянство, посвідчує особу, дає право на в`їзд або виїзд з держави (і це узгоджується із вимогами Європейської Конвенції «Про громадянство»).
Апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 перетинав державний кордон поза межами пункту пропуску, також немає даних, які свідчать про підробку пред`явленого ним документу, його недійсність чи інші протиправні ознаки.
Наведені вище обставини та докази свідчать про те, що у ОСОБА_1 є паспорт громадянина Угорщини, що є офіційним документом, достовірність якого не оспорюються, і який надає йому певні права, в тому числі й на в`їзд в Україну чи виїзд із України.
Доказів на спростування вказаних обставин апеляційному суду не надано і у справі такі відсутні.
Дії ОСОБА_1 не суперечать положенням ст.12 Закону України «Про державний кордон України», ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року (зі змінами) щодо вимоги про перетин кордону за дійсним паспортним документом, а також узгоджуються із приписами Європейської Конвенції» Про громадянство», ратифікованої Україною.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України у пункті пропуску без відповідних документів, не ґрунтується на фактичних обставинах справи, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими й заслуговують на увагу.
Одночасно, апеляційний суд вважає, що позиція суду першої інстанції відносно тлумачення громадянства із запереченнями його множинності суперечить принципам Європейської Конвенції "Про громадянство" від 06.11.1997, ратифікованою Україною Законом від 20.09.2006, згідно з якою Україна зобов`язалася гарантувати права громадян із множинним громадянством, зокрема, ст.17, відповідно до якої, визначаючи права та обов`язки, пов`язані із множинним громадянством: громадяни держави - учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.
Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а тому, постанова місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 11.05.2023 у даній справі щодо ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 11.05.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош