Провадження №: 3/755/7259/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Дзюба О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Дніпровського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в КП УЗН Дніпровського району м. Києва, проживаючого: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

установив:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшов вказаний адміністративний матеріал зі складеним протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 270212 від 11.10.2023, ОСОБА_1 05.10.2023 о 19 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував та додатково пояснив, що дружина часто перебуває у стані алкогольного сп`яніння та викликає працівників поліції, звинувачуючи його у нанесенні їй побоїв.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Як зазначено у преамбулі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно п. п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 1 ч. 2 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Вирішуючи питання наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та як наслідок можливості притягнення останнього до адміністративної відповідальності, суд звертає увагу на наступне.

Як убачається зі змісту наявної у справі заяви ОСОБА_1 від 05.10.2023, його дружина ОСОБА_2 з якою він перебуває у шлюбі з 26.06.2018 та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , майже кожного дня приходить додому у нетверезому стані та викликає поліцію у зв`язку із сімейним насиллям. У вересні місяці внаслідок чотирьох викликів поліції, на дружину двічі було складено постанови за неправдивий виклик в стані сп`яніння. Також вказано, що перебуваючи у стані сп`яніння, дружина подає з лавки, а по приїзду працівників поліції показує синці заявляючи, що це зробив він.

Суд зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається на підставі протоколу про адміністративне правопорушення і лише в межах визначеного у ньому обсягу (обвинувачення) встановлених і зазначених у протоколі обставин та кваліфікації дій особи. Суд зауважує, що не має права самостійно збирати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, у фабулі протоколу не зазначено в чому саме полягало психологічне насильство з боку ОСОБА_1 відносно дружини, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП.

Відповідно до приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Таким чином, оскільки доказів які б могли підтвердити вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП судом не встановлено, суд не вбачає в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Згідно п 1. ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 173-2, 247 КУпАП, суд-

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя