КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/4262/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Мартяна Олександра Володимировича на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 10 серпня 2023 рокуу справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого заступником директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, та закрито провадження в справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, 16 серпня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Мартян О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, і закрити провадження у справі за відсутності поді та складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнята судом першої інстанції з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, без належного дослідження доказів і за неповного з`ясування всіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказує, що закриваючи провадження у справі за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, суд безпідставно встановив вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Вважає, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить по порушення права людини на справедливий суд.

Звертає увагу на те, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, суд безпідставно залишив без задоволення клопотання захисника про відкладення розгляду справи, ознайомлення із матеріалами справи та її об`єднання з іншими аналогічними справами щодо ОСОБА_1 у Шевченківському районному суді м. Києва, внаслідок чого було позбавлено можливості в повному обсязі реалізувати процесуальні права.

Також зазначив, що протоколи про адміністративне правопорушення складені зі значними порушеннями та всупереч вимог закону без участі ОСОБА_1 , в адвокатському запиті не обґрунтовано та при складані протоколів не перевірено чи мають запитувані документи, а не інформація, відношення до клієнта адвоката Осики С.В. - ОСОБА_4 До адвокатської діяльності не відноситься витребування у державних установах адвокатським запитом фотокопій документів, не пов`язаних з клієнтом адвоката.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Мартян О.В. підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

Особа, зазначена потерпілою в протоколах про адміністративне правопорушення - адвокат Осика С.В., заперечував проти скарги, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови районного суду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

07 червня 2023 року уповноваженим членом Ради адвокатів Донецької області на складання протоколів про адміністративні правопорушення у частині, що стосується порушення права на інформацію відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», діючи на підставі довіреності № 7 від 03 квітня 2023 року, ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДН № 0038, в якому зазначено, що адвокат Осика С.В., який має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1113 від 29 жовтня 1998 року, видане Донецькою обласною КДКА, обліковується у Раді адвокатів Донецької області, і, надаючи правову допомогу ОСОБА_4 , діючи на підставі ордеру серії АН № 1132936 від 21 березня 2023 року, у порядку ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» звернувся із адвокатським запитом № 906-1 від 24 березня 2023 року до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зі змісту адвокатського запиту № 906-1 від 24 березня 2023 року та ордеру адвоката вбачається, що адвокатом Осикою С.В. надається правова допомога ОСОБА_4 , у зв`язку з чим запитувана інформація та фотокопії документів, які знаходяться у розпорядженні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, могли бути використані адвокатом у межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000695, зареєстрованого 01 квітня 2021 року Державним бюро розслідувань у ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, щодо можливої протиправної діяльності посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Виходячи з наведених обставин, адвокат звернувся із адвокатським запитом № 906-1 від 24 березня 2023 року до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з проханням надати інформацію у вигляді фотокопій наведеного переліку документів (5 пунктів). До адвокатського запиту адвокатом Осикою С.В. були долучені належним чином посвідчені фотокопії його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордеру.

У вказаному протоколі зазначено, що 30 березня 2023 року на адресу адвоката Фонд гарантування вкладів фізичних надіслав письмове повідомлення № 60-3467/23, зі змісту якого вбачається, що адвокатський запит № 906-1 від 24 березня 2023 року, на їх думку, стосується надання значного обсягу інформації та потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, з приводу чого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було продовжено до двадцяти робочих днів строк розгляду адвокатського запиту Осики С.В.

19 квітня 2023 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на адресу адвоката було надіслано листа № 60-4315/23 за підписом директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Новікова В.В., зі змісту якого вбачається, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відмовив адвокату, не надавши інформацію сформовану у адвокатському запиті № 906-1 від 24 березня 2023 року.

Директор-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 всупереч вимогам ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відмовив у наданні відповіді на адвокатський запит № 906-1 від 24 березня 2023 року адвоката Осики С.В.

Вказано, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (код ЄДРПОУ - 21708016), 19 квітня 2023 року знаходячись за адресою: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17 в приміщенні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 20 та ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» листом № 60-4315/23 від 19 квітня 2023 року відмовив у наданні інформації, сформованої у адвокатському запиті № 906-1 від 24 березня 2023 року адвоката Осики С.В., тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП (а.с. 91-95, т. 1).

19 червня 2023 року уповноваженим членом Ради адвокатів Донецької області на складання протоколів про адміністративні правопорушення у частині, що стосується порушення права на інформацію відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», діючи на підставі довіреності № 7 від 03 квітня 2023 року, ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДН № 0039, в якому зазначено, що адвокат Осика С.В., який має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1113 від 29 жовтня 1998 року, видане Донецькою обласною КДКА, обліковується у Раді адвокатів Донецької області, і, надаючи правову допомогу ОСОБА_4 , діючи на підставі ордеру серії АН № 1132936 від 21 березня 2023 року, у порядку ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» звернувся із адвокатським запитом № 903-1 від 24 березня 2023 року до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зі змісту адвокатського запиту № 903-1 від 24 березня 2023 року вбачається, що адвокатом Осикою С.В. надається правова допомога ОСОБА_4 , у зв`язку з чим запитувана інформація та фотокопії документів, які знаходяться у розпорядженні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, могли бути використані адвокатом у межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000695, зареєстрованого 01 квітня 2021 року Державним бюро розслідувань у ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, щодо можливої протиправної діяльності посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Виходячи з наведених обставин, адвокат звернувся з адвокатським запитом № 903-1 від 24 березня 2023 року до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з проханням надати інформацію у вигляді фотокопій наведеного переліку документів (32 пункти). До адвокатського запиту адвокатом Осикою С.В. були долучені належним чином посвідчені копії його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордеру.

У цьому протоколі зазначено, що 06 квітня 2023 року на адресу адвоката Фонд гарантування вкладів фізичних надіслав письмове повідомлення № 60-3756/23, зі змісту якого вбачається, що адвокатський запит № 903-1 від 24 березня 2023 року, на їх думку, стосується надання значного обсягу інформації та потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, з приводу чого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було продовжено до двадцяти робочих днів строк розгляду адвокатського запиту Осики С.В.

28 квітня 2023 року на адресу адвоката Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надіслав лист № 60-4786/23 за підписом директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відмовив адвокату у наданні відповіді на адвокатський запит та не надав інформацію сформовану у адвокатському запиті № 903-1 від 24 березня 2023 року.

Директор-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 всупереч вимогам ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» 28 квітня 2023 року відмовив у наданні відповіді на адвокатський запит № 903-1 від 24 березня 2023 рокуадвоката Осики С.В.

Зазначено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (код ЄДРПОУ - 21708016), 28 квітня 2023 року знаходячись за адресою: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17 в приміщенні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 20 та ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» листом № 60-4786/23 від 28 квітня 2023 року відмовив у наданні відповіді та не надав інформацію, сформовану у адвокатському запиті № 903-1 від 24 березня 2023 року адвоката Осики С.В., тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП (а.с. 2-8, т. 1).

26 червня 2023 року уповноваженим членом Ради адвокатів Донецької області на складання протоколів про адміністративні правопорушення у частині, що стосується порушення права на інформацію відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», діючи на підставі довіреності № 7 від 03 квітня 2023 року, ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДН № 0031, в якому зазначено, що адвокат Осика С.В., який має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1113 від 29 жовтня 1998 року, видане Донецькою обласною КДКА, обліковується у Раді адвокатів Донецької області, і, надаючи правову допомогу ОСОБА_4 , діючи на підставі ордеру серії АН № 1132936 від 21 березня 2023 року, у порядку ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» звернувся із адвокатським запитом № 907-1 від 23 березня 2023 року до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зі змісту адвокатського запиту № 907-1 від 23 березня 2023 року вбачається, що адвокатом Осикою С.В. надається правова допомога ОСОБА_4 , у зв`язку з чим запитувана інформація та фотокопії документів, які знаходяться у розпорядженні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, могли бути використані адвокатом у межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000695, зареєстрованого 01 квітня 2021 року Державним бюро розслідувань у ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, щодо можливої протиправної діяльності посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Виходячи з наведених обставин, адвокат звернувся з адвокатським запитом № 907-1 від 23 березня 2023 року до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з проханням надати інформацію у вигляді фотокопій наведеного переліку документів (5 пунктів). До адвокатського запиту адвокатом Осикою С.В. були долучені належним чином посвідчені копії його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордеру.

У даному протоколі зазначено, що 30 березня 2023 року на адресу адвоката Фонд гарантування вкладів фізичних надіслав письмове повідомлення № 60-3468/23, зі змісту якого вбачається, що адвокатський запит № 907-1 від 23 березня 2023 року, на їх думку, стосується надання значного обсягу інформації та потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, з приводу чого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було продовжено до двадцяти робочих днів строк розгляду зазначеного адвокатського запиту Осика С.В.

20 квітня 2023 року на адресу адвоката Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було надіслано листа № 60-4387/23 за підписом директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відмовив адвокату у наданні інформації, сформованої у адвокатському запиті № 907-1 від 23 березня 2023 року.

Директор-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 всупереч вимогам ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» 20 квітня 2023 року відмовив у наданні відповіді на адвокатський запит № 907-1 від 23 березня 2023 рокуадвоката Осики С.В.

Вказано, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (код ЄДРПОУ - 21708016), 28 квітня 2023 року знаходячись за адресою: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17 в приміщенні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 20 та ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» листом № 60-4387/23 від 20 квітня 2023 року відмовив у наданні відповіді та не надав інформацію, сформовану у адвокатському запиті № 907-1 від 23 березня 2023 року адвоката Осики С.В., тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП (а.с. 49-53, т. 1).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

За змістом положень ч.ч. 1 та 2 ст. 24 вказаного Закону адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом (ч. 3 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

В обґрунтування адвокатського запиту № 903-1 від 24 березня 2023 року адвокат Осика С.В. зазначав, що надає правову допомогу ОСОБА_4 , за заявою якого 01 квітня 2021 року ДБР було внесено відомості до ЄРДР та проводиться досудове розслідування за ознаками злочину у межах кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, за фактами легалізації (відмивання) майна, грошей, одержаних злочинним шляхом посадовими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 11-15, т. 1).

У відповідь на адвокатський запит адвоката Осики С.В. № 903-1 від 24 березня 2023 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на адресу адвоката було надіслано лист-відповідь № 60-4786/23 від 28 квітня 2023 року за підписом заступника директора-розпорядника Фонду Новікова В.В., яким у наданні інформації на адвокатський запит було відмовлено, оскільки адвокатом не вмотивовано й не обґрунтовано отримання запитуваної інформації. Зокрема, зазначено, що відповідно до статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат не вправі запитувати будь що, що йому заманеться, а має право на адвокатський запит виключно в інтересах клієнта, що зумовлює певний обов`язок вмотивованості та обґрунтованості адвокатського запиту, а не формальний підхід адвоката до наданих йому прав. Таким чином, залишається не зрозумілим, яким чином рішення адміністративної ради Фонду, зокрема про затвердження регламентів адміністративної ради Фонду можуть допомогти адвокатові при наданні правової допомоги в межах кримінальної справи. Зі змісту адвокатського запиту не вбачається будь-якого зв`язку між здійснюваними ним повноваженнями представництва інтересів ОСОБА_4 у кримінальній справі та необхідністю отриманням адвокатом запитуваної інформації (а.с. 19, т. 1).

В обґрунтування адвокатського запиту № 906-1 від 24 березня 2023 року адвокат Осика С.В. зазначав, що надає правову допомогу ОСОБА_4 , за заявою якого 01 квітня 2021 року ДБР було внесено відомості до ЄРДР та проводиться досудове розслідування за ознаками злочину у межах кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, за фактами легалізації (відмивання) майна, грошей, одержаних злочинним шляхом посадовими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 98-100, т. 1).

У відповідь на адвокатський запит адвоката Осики С.В. № 906-1 від 24 березня 2023 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на адресу адвоката було надіслано лист-відповідь № 60-4315/23 від 19 квітня 2023 року за підписом в.о. директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Новікова В.В., яким у наданні інформації на адвокатський запит було відмовлено, оскільки до цього запиту додано копію ордера на надання правничої (правової) допомоги, якість якої не дозволяє у повному обсязі (належно) повноваження Осики С.В. як адвоката, а відтак і представництво в цілому. Враховуючи викладене, Фонд вказав, що після надання Осикою С.В. запиту разом із копією ордера на надання правничої (правової) допомоги належної якості, ним буде його розглянуто та надано відповідь у встановлені законодавством строки (а.с. 106, т. 1).

В обґрунтування адвокатського запиту № 907-1 від 23 березня 2023 року адвокат Осика С.В. зазначав, що надає правову допомогу ОСОБА_4 , за заявою якого 01 квітня 2021 року ДБР було внесено відомості до ЄРДР та проводиться досудове розслідування за ознаками злочину у межах кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, за фактами легалізації (відмивання) майна, грошей, одержаних злочинним шляхом посадовими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 54-56, т. 1).

У відповідь на адвокатський запит адвоката Осики С.В. № 907-1 від 23 березня 2023 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на адресу адвоката було надіслано лист-відповідь № 60-4387/23 від 20 квітня 2023 року за підписом заступника директора-розпорядника Фонду Новікова В.В., яким у наданні інформації на адвокатський запит було відмовлено, оскільки до зазначеного запиту додано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, якість якої не дозволяє у повному обсязі (належно) встановити особу Осики С.В. як адвоката, а відтак і представництво в цілому. Враховуючи викладене, Фонд вказав, що після надання Осикою С.В. запиту разом із копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю належної якості, ним буде його розглянуто та надано відповідь у встановлені законодавством строки (а.с. 60, т. 1).

Частиною 5 ст. 212-3 КУпАП передбачена відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до названого Закону.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, на адвокатський запит № 903-1 від 24 березня 2023 року заступником директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 відповідь не була надана з підстав невмотивованості та необґрунтованості отримання запитуваної інформації.

Разом з тим, стаття 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не містить обов`язку адвоката мотивувати та обґрунтовувати свій запит, як того вимагав ОСОБА_1 у листі-відповіді № 60-4786/23 від 28 квітня 2023 року.

Щодо відмов від надання інформації на адвокатські запити № 906-1 і № 907-1, то матеріали справи не містять доказів того, що надані адвокатом Осикою С.В. копії ордера та свідоцтва були неналежної якості.

Крім того, коли у листах-відповідях від 30 березня 2023 року адвокату Осиці С.В. наголошувалось на тому, що строк надання відповіді на адвокатський запит буде продовжено на 20 днів, не було зазначено про неналежну якість копій ордера на надання правничої (правової) допомоги та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, а відтак відмова від наданні інформації була надумана і необґрунтована.

Таким чином, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вище вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами, а саме: довіреністю № 7 на складання протоколів про адміністративне правопорушення від 03 квітня 2023 року; витягом з протоколу № 12 засідання Ради адвокатів Донецької області від 30 листопада 2022 року; протоколами про адміністративне правопорушення від 07 червня 2023 року серії ДН № 0038, від 19 червня 2023 року серії ДН № 0039 та від 26 червня 2023 року серії ДН № 0031; адвокатськими запитами № 906-1 від 24 березня 2023 року, № 903-1 від 24 березня 2023 року та № 907-1 від 23 березня 2023 року; відповідями на вказані адвокатські запити № 60-3467/23 від 30 березня 2023 року, № 60-4315/23 від 19 квітня 2023 року, № 60-3756/23 від 06 квітня 2023 року, № 60-4786/23 від 28 квітня 2023 року, № 60-3468/23 від 30 березня 2023 року, № 60-4387/23 від 20 квітня 2023 року; заявами (зверненнями) адвоката Осики С.В. до Ради адвокатів Донецької області про порушення провадження по адміністративному правопорушенню, письмовими пояснення ОСОБА_1 .

Наведені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своєму взаємозв`язку достатності для підтвердження висновку суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 в порушенні ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Посилання апеляційної скарги на порушення порядку розгляду справи, а саме суд першої інстанції, закриваючи провадження відповідно ст. 38 КУпАП, не мав права ухвалювати рішення про визнання вини ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції відхиляє, виходячи з наступного.

Так, згідно вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

Враховуючи вимоги п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого вказаними статтями, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, дійсно, нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.

Проте, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Враховуючи викладені вимоги норм КУпАП до постанови у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд робить висновок про те, що чинним законодавством не передбачено окремих вимог до постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, а тому виконання вказаної ч. 2 ст. 283 КУпАП є обов`язковим і для цього виду постанов.

Тлумачення абзацу 1 ст. 247 КУпАП дає змогу дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Пантелеєнко проти України» та «Грабчук проти України» Суд, з-поміж іншого, зазначив, що судові рішення про закриття кримінального провадження проти заявника було сформульовано таким чином, що немає сумнівів щодо їхньої думки про те, що заявник скоїв злочин, який йому інкримінується.

Пункт 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення. Проте відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій п`ятій цієї статті.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany»).

За змістом ч. 1 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, закінчення встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення доведеності вини.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що під час закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції встановлював вину особи всупереч ст. 280 КУпАП є необґрунтованими, адже суд діяв у відповідності до положень КУпАП.

Вище зазначене, також узгоджується із рішенням ЄСПЛ від 25 серпня 1987 року «Лутц проти Німеччини», де зазначено, що визнання вини особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, є обов`язковим навіть при закритті провадження у справі за строками давності.

Також не заслуговують на увагу доводи адвоката Мартяна О.В.про порушення судом порядку розгляду протоколів, складених відносно ОСОБА_1 , оскільки суд відповідно до норм КУпАП розглянув матеріали про вчинення правопорушення в межах поданих доказів на підтвердження вчинення інкримінованих ОСОБА_1 дій.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не об`єднав в одне провадження усі адміністративні матеріали, які одночасно надійшли до суду щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, також не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

У провадження судді Сидорова Є.В. було три справи про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 , у зв`язку із чим він задовольнив клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Мартяна О.В. і об`єднав їх в одне провадження. Повноважень на об`єднання цих справ з іншими, які знаходились на розгляді у інших суддів, у судді не було.

Вказані матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення були розглянуті суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень апеляційним судом не встановлено.

Посилання апеляційної скарги на те, що протоколи про адміністративне правопорушення складені не уповноваженою особою Ради адвокатів Донецької області зі значними порушеннями вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП також не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, тому відхиляються як необґрунтовані.

Отже, враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено.

Письмові докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини, але разом з тим приймаючи до уваги строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП, закрив справу про адміністративне правопорушення, які є нереабілітуючими.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

За таких обставин постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, та закриття провадження в справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування не вбачається, у зв`язку із чим апеляційний суд залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Мартяна Олександра Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 10 серпня 2023 року, якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 5 статті 212-3Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб