Справа № 932/7452/23
Провадження № 3-зв/932/2/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі судового засідання Рошошка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Стасенко Анатолія Анатолійовича про відвід судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Карягіної Наталії Олександрівни у справі про адміністративне правопорушення № 932/7452/23, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Карягіної Н.О. перебуває справа про адміністративне правопорушення № 932/7452/23 відносно ОСОБА_1 за ст. 1224 КУпАП.

31.10.2023 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява представника/захисника ОСОБА_1 - адвоката Стасенко Анатолія Анатолійовича про відвід судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Карягіної Н.О. у справі про адміністративне правопорушення № 932/7452/23. В обґрунтування заяви зазначено, що під час судового засідання по вказаній справі після оголошення клопотання про закриття провадження, яке було направлено до суду ще 24.10.2023 року, суддя продовжила проводити допит свідків. Відповідно до ст. 38 КУпАП провадження повинно бути закритим через три місяці після скоєння можливого адміністративного правопорушення, згідно п.7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, тобто ніяких дій після заявлення клопотання суддя не може здійснювати для встановлення вини особи, тим паче допити свідків. Крім того, під час розгляду попереднього клопотання суддя порушила порядок розгляду справи, не з`ясувавши та не оголосивши присутнім наявність чи відсутність клопотань сторонам провадження. Тобто суддя, ігноруючи норми КУпАП, почала допитувати свідків та вимагати пояснення у сторін, маючи клопотання про закриття провадження відповідно до ст. 38 КУпАП. Посилаючись на зазначене, заявник вважає, що у судді Карягіної Н.О. є упереджене ставлення як до нього - адвоката Стасенко А.А. так і до ОСОБА_1 , вона у будь-який спосіб намагається притягнути його до адміністративної відповідальності та встановити його вину.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2023 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної заяви.

В судовому засіданні адвокат Стасенко А.А. підтримав заяву про відвід судді Карягіної Н.О. та просив її задовольнити. Також пояснив, що головуючим у справі про адміністративне правопорушення суддею Карягіною Н.О. було порушено порядок ведення судового засідання, а саме головуюча суддя не з`ясувала перед початком судового засідання наявності відводів у сторін складу суду, та безпосередньо головуючій; головуючій суддя не оголосила всі клопотання, які надійшли до початку судового засідання, однак зазначила, що їй відомо про надходження клопотань та почала їх розглядати після допиту присутніх осіб; головуюча неодноразово негативно висловлювалась в бік його клієнта щодо його пояснень, повторюючи неодноразово, що нібито він, уникаючи конфліктної ситуації є очевидцем події покинув місце конфлікту, бо боявся, що йому можуть завдати тілесні ушкодження жінки; головуюча систематично перебивала сторони провадження та не давала висловитись, більш того, кричала на адвоката та створювала таким чином психологічний тиск.

Також, адвокат Стасенко А.А. зазначив, що головуюча суддя Карягіна Н.О. після зачитування клопотання про закриття провадження у справі, продовжувала процесуальні дії допит свідка, не дала можливості задати захисникові питання свідкам. Упередженість в діях головуючого, за твердженням адвоката, виявилась у відвертому ігноруванні його заяв про відвід з посиланням на те, що аудіозапис не ведеться, і продовжувала незаконно допитувати свідка. Лише після включення камери на телефоні і звукозапису вона припинила допитувати свідка і оголосила перерву для написання заяви. Також суддя продовжувала тиснути на нього адвоката Стасенка А.А. та намагалась йому нав`язати свою думку які йому клопотання заявляти раніше, а які пізніше. Отримавши постанову суду від 31.10.2023 року у справі №932/7453/23 у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, було встановлено, що у цій постанові викладено недостовірні відомості та перекручені слова свідка, якого взагалі безпідставно допитували, і наведені у постанові мотиви суду про відмову у закритті провадження у справі викликають у нього подив. Зважаючи на викладене, він переконаний в упередженості судді Карягіної Н.О. та не може довіряти головуючій і просить відвести її від розгляду адміністративної справи № 923/7454/23.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заяву про відвід та просив її задовольнити, пояснив, що під час розгляду справи ро адміністративне правопорушення суддя Карягіна Н.О. вела себе не професійно.

Суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Карягіна Н.О., якій заявлено відвід, своїм правом на надання пояснення в судовому засіданні не скористалась.

Розглянувши заяву про відвід, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника Стасенка А.А., ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступного висновку.

Вбачається, що в провадженні судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Карягіної Н.О. перебуває справа про адміністративне правопорушення № 932/7452/23 відносно ОСОБА_1 за ст. 1224 КУпАП.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Оскільки положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок вирішення питань про відвід, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та при вирішенні питання про відвід керуватися положеннями Кримінально-процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

У відповідності зі ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Відповідно до ч.2 цієї статті у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім того, ст.76 КПК України визначені обставини, які виключають участь судді у справі, а саме суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Таким чином, статтями 75 та 76 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу.

У відповідності до положень п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, які адресовані суддям для використання, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно із оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

В п.105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ від 23.06.1981 у справі «Ле Комт (Le Compte), ОСОБА_2 (Van Leuven) и Де Мейер (De Meyere) проти Бельгії»), як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

Об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При цьому, ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року вказує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

В обгрунтування заяви про відвід судді ОСОБА_3 адвокат Стасенко А.А. та ОСОБА_1 , зокрема, посилаються на те, що головуючим у справі про адміністративне правопорушення суддею Карягіною Н.О. було порушено порядок ведення судового засідання, а саме головуюча суддя не з`ясувала перед початком судового засідання наявності відводів у сторін складу суду, та безпосередньо головуючій; головуючій суддя не оголосила всі клопотання, які надійшли до початку судового засідання, ознак зазначила, що їй відомо про надходження клопотань, та почала їх розглядати після допиту присутніх осіб; головуюча неодноразово негативно висловлювалась в бік клієнта заявника щодо його пояснень, повторюючи неодноразово, що нібито він, уникаючи конфліктної ситуації є очевидцем події, покинув місце конфлікту, бо боявся, що йому можуть завдати тілесні ушкодження жінки; головуюча систематично перебивала сторони провадження та не давала висловитись, більш того, кричала на адвоката та створювала таким чином психологічний тиск.

Суд вважає, що наведені адвокатом Стасенко А.А. та ОСОБА_1 обставини, які, на їх думку, є підставою для задоволення відводу судді Карягіної Н.О., не можуть оцінюватись як сумнів у неупередженості судді в межах розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення у розумінні приписів ст.ст. 75-76 КПК України, вказана заява про відвід посилань на існування обставин, визначених саме вказаними положеннями законодавства, як підстав для відводу судді від розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення не містить. Будь-яких доказів на підтвердження існування обставин для відводу судді, зазначених в заяві, суду не надано і в судовому засіданні не встановлено. У заяві та в поясненнях в судовому засіданні заявник посилається на незгоду з процесуальними рішеннями судді при розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, що не може бути підставою для відводу, а може бути приводом для оскарження судового рішення у справі в апеляційному порядку.

Таким чином, зважаючи на те, що заява про відвід не містить посилань на існування обставин, визначених саме КПК України, як підстав для відводу судді від розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, і наявних доказів упередженості судді при розгляді даної справи, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість судді у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в її неупередженості, не надано і судом не встановлено, суд приходить до висновку, що дана заява про відвід судді є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 80, 81, 83, 372 КПК України, КУпАП , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Стасенко Анатолія Анатолійовича про відвід судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Карягіної Наталії Олександрівни у справі про адміністративне правопорушення № 932/7452/23 у відношенні ОСОБА_1 за ст. 1224 КУпАП - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Кудрявцева