ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/257/23 Номер провадження 33/814/1122/23Головуючий у 1-й інстанції Афанасьєва Ю.О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі адвоката Лучко Т.І., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20 березня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 02.02.2023 року о 21 год. 04 хв. на 6 км а/д Нові Санжари Нехвороща Полтавського району, він керував транспортним засобом марки Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотест та проведення огляду у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20 березня 2023 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, безпідставною та такою, що була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що матеріали справи не містять фактів порушенням ним таких положень ПДР України, які б давали право працівникам поліції право здійснити законну зупинку транспортного засобу.

Крім того, апелянт стверджує, що під час складання протоколу не були допитані свідки, що не відповідає процедурі оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Скаржник також зазначає, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги відеозапис, який не є безперервним.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасника справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.02.2023 року о 21 год. 04 хв. на 6 км а/д Нові Санжари Нехвороща Полтавського району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотест та проведення огляду у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 02.02.2023 року та даними відеозапису.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України, за ч. 1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративну відповідальність.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлена Інструкцією від 07.11.2015 року №1395.

Доводи апелянта про те, що зупинка його транспортного засобу була незаконною, адже поліцейський не назвав її причину, суд відхиляє з тієї підстави, що вказаний факт апелянт нічим не обґрунтовує, натомість на відеозаписі чітко зафіксовано, як одразу після зупинки ОСОБА_1 поліцейський йому повідомив, що причиною зупинки є повідомлення, що водій даного транспортного засобу може перебувати у стані алкогольного сп`яніння, а тому вказані дії є такими, що відповідають встановленій законом процедурі.

Відповідно до п.6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аргумент апелянта щодо того, що під час складання протоколу не були допитані свідки, що не відповідає процедурі оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, суд відхиляє, адже ані вказаною вище Інструкцією, ані іншими нормативно-правовими актами це не передбачено.

Доводи апелянта щодо того, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним, суд відхиляє, адже в ході дослідження даного доказу було встановлено, що він є безперервним, починається з моменту зупинки транспортного засобу Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Працівники поліції, які його зупинили, повідомили, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 сказав, що так, він вживав алкоголь. Працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, так й в закладі охорони здоров`я. Також працівником поліції роз`яснювались ОСОБА_1 його права та було повідомлено про те, шо ними буде складений протокол про адміністративне правопорушення саме за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкогольні напої. Працівником поліції декілька разів (не менше трьох) пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або проїхати до медичного закладу, на що останній спочатку сказав, що він не бажає проходити, потім зазначив, що «обійдемось без цього» та пропонував «вирішити» це питання, називаючи певні грошові суми за не складання протоколу про адміністративне правопорушення. За вказаним фактом про пропозицію неправомірної вигоди працівниками поліції було повідомлено на службу «102», в зв`язку з чим на місце події виїжджала слідча оперативна група.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами у сукупності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тому, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Машівського Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин