Справа №443/2043/23
Провадження №3/443/807/23
ПОСТАНОВА

іменем України

17 листопада 2023 рокусуддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 повторно протягом року ухилялася від виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке проявилося у тому, що 01.11.2023 року біля 16:00 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 перебувала в стані алкгольного сп`яніння, внаслідок чого не могла належним чином виконувати свої батьківські обов`язки по догляду за дитино.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила факт вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, пояснивши, що 01.11.2023 року вона перебувала у стресовому стані, у зв`язку із поведінкою її малолітнього сина, однак вона не перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 184 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (ч.1 ст.184 КУпАП).

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Приписи статті 150 Сімейного кодексу України, зобов`язують батьків, зокрема забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечуються системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст.152 СК України).

Відповідно до положень ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП доведеною повністю.

Зокрема, вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 897286 від 02.11.2023 року;

-рапортом працівника Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 01.11.2023 року про реєстрацію повідомлення про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, 01.11.2023 року о 15.21 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01.11.2023 року о 15.20 за адресою АДРЕСА_2 , заявниця тітка повідомила про те, що ОСОБА_1 неналежно ставиться до дитини ОСОБА_3 7 років, а саме постійно випиває, за дитиною не дивиться. Дитина прийшла до неї просить допомоги, мама в стані а/с, кричить, тяне дитину додому, ШМД не потребує;

-заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 01.11.2023 року, згідно яких остання повідомила, що 01.11.2023 року близько 15.30 год. до неї додому прибіг її племінник ОСОБА_2 та сказав, що його мати ОСОБА_1 перебуває у п`яному вигляді. Після чого остання прийшла до неї та намагалася силою забрати дитину, однак останній почав плакати та боятися йти із мамою. Тоді вона викликала поліцію. На даний час ОСОБА_5 залишився проживати у неї;

-постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 20.10.2023 року по справі №443/1952/23, згідно якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

В даному випадку суд всебічно, повно, об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, оскільки з досліджених судом доказів встановлено, що остання належним чином не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання своїх малолітніх дітей.

Одночасно суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , надані в суді, вважає такі дані з метою ухилення від адміністративної відповідальності та суперечать письмовим поясненням останньої, згідно яких остання повідомила, що 01.11.2023 року близько 16.00 год. її син прийшов зі школи, а вона вже в той час була п`яна. Дитина не хотіла її слухати, а тому вона з тих нервів розбила телефон дитини, та останній втік до своєї тітки - ОСОБА_6 . Хоче вказати, що її стало важко доглядати та виховувати свого малолітнього сина.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Обставин, що відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, її особу, яка раніше вчинила аналогічне правопорушення, ступінь вини.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для ОСОБА_1 є вид адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» зі ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп..

Керуючись ст. ст. 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка