ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023 Справа №607/20851/23

Провадження №3/607/8590/2023

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши в м. Тернополі матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2023 року громадянин ОСОБА_1 близько 23 год. 10 хв. за адресою АДРЕСА_2 , умисно висловлював образи в сторону доньки своєї співмешканки ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що проживає разом із ним за адресою АДРЕСА_2 , чим спричинив психологічне насильство.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 зазначеного вище Закону).

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, зокрема:

- відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №071707 від 20 жовтня 2023 року;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, згідно якого вбачається момент складення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 ;

- письмовими заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 19 жовтня 2023 року, в яких описано обставини вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 ;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 20 жовтня 2023 року, згідно якої постраждалою особою є ОСОБА_1 , а кривдником ОСОБА_2 . З даною форми вбачається, що поліцейський уповноважений підрозділу поліції провів оцінку ризиків стосовно кривдника;

- копією термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 серії АА №162373 від 19 жовтня 2023 року;

- витягом з ІПНП рапортом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області та рапортом поліцейського роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержанта поліції від 20 жовтня 2023 року, які узгоджуються з відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто вчинення будь яких дій психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, а саме особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого, майновий стан, враховуючи обставину, що пом`якшує відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, а саме визнання вини, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

При цьому, суд зазначає, що згідно з п. 9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп - звільнені від сплати судового збору. Згідно копії посвідчення ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, а тому при розгляді даної справи, судовий збір з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не стягується.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 173-2, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

СуддяЛ. В. Делікатна