ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2246/23 Справа № 216/5346/23 Суддя у 1-й інстанції - Онопченко Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Зайцева О.В., апеляційну скаргу захисника Зайцева О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого монтажником в ТОВ «Інваріант», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2023 року встановлено, що 31 липня 2023 року о 23:58 год біля будинку № 130 по вул. 129 бригади територіальної оборони в м. Кривому Розі, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Огляд проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820. Результат огляду складає 1,23 % проміле, з яким ОСОБА_1 був не згоден, однак не пройшов медогляд в повному обсязі, згідно чинного законодавства, що підтверджується висновком нарколога № 1911 від 01.08.2023. Відеофіксація проводилась на нагрудні відеореєстратори №№ 475216, 475852. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з постановою суду 1-ї інстанції, захисник Зайцев О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.09.2023 року стосовно ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржена постанову суду 1-ї інстанції винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, неналежним дослідженням усіх доказів та фактичних обставин справи. Судом не надана належна правова оцінка доводам, які викладені стороною захисту у клопотанні про закриття даного провадження та поясненням, наданим ОСОБА_1 особисто під час судового розгляду.

Наполягає, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 31.07.2023 року о 23-38 год. маючи ознаки алкогольного сп`яніння керував автомобілем ВАЗ 21093, р.н. НОМЕР_1 , та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Вважає, що наявні в матеріалах справи відеоматеріали не містять підтвердження, що ОСОБА_1 не пройшов медичний огляд у повному обсязі згідно чинного законодавства. Наполягає, що ОСОБА_1 робив усе, що від нього належить, щоб здати біологічні зразки. Вважає, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 як відмова у наданні для дослідження біологічного середовища у вигляді сечі, оскільки останній жодних активних чи пасивних дій, які б були спрямовані на відмову чи уникнення від проходження медичного огляду не вчиняв. Зауважує, що лікар ніяких дій не вчиняв, знаючи, що ОСОБА_1 здати в якості біологічного середовища саме сечу не має можливості, та вважає, що саме лікар порушив визначений порядок проведення медичного огляду по виявленню у особи стану сп`яніння. Вважає складений висновок медичного огляду недійсним.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення таким, що не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом № 1376 від 06.11.2015 року, що робить такий протокол неналежним доказом. Вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення висунете звинувачення, яке не передбачено нормами КУпАП, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.

Звертає увагу суду, що протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення у графі «за що відповідальність передбачена ч. 1», що свідчить про відсутність належного акту обвинувачення.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник кожен окремо підтримали апеляційну скаргу захисника Зайцева О.В., просили її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду 1-ї інстанції залишенню без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону тавірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Хоча сторона захисту наполягає на відсутності вини ОСОБА_1 , проте його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, зокрема:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 261028 від 01.08.2023 року, де зазначено, що 31 липня 2023 року о 23:58 год. біля будинку № 130 по вул. 129 бригади територіальної оборони в м. Кривому Розі, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Огляд проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820. Результат огляду складає 1,23 % проміле, з яким ОСОБА_1 був не згоден, однак не пройшов медогляд в повному обсязі, згідно чинного законодавства, що підтверджується висновком нарколога № 1911 від 01.08.2023. Відеофіксація проводилась на нагрудні відеореєстратори №№ 475216, 475852. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- даними відеозапису, на якому зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з позитивним результатом, що становить 1,23 проміле, з яким ОСОБА_1 був не згоден. Після доставки його до медичного закладу працівниками поліції, не пройшов медогляд в повному обсязі, згідно чинного законодавства, що підтверджується висновком нарколога № 1911 від 01.08.2023 року;

- чеком-роздруківкою з приладу Drager Alcotest 6820, тест № 934, за результатом якого у ОСОБА_1 виявлено 1,23 % проміле алкоголю;

- висновком комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» від 01.08.2023 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов медогляд у повному обсязі згідно чинного законодавства;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальноих технічних засобів від 01.08.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу на стан сп`яніння, з позитивним результатом 1,23 проміле;

- роз`ясненням про відсторонення від права керування транспортним засобом від 01.08.2023 року, від підписання якого ОСОБА_1 відмовився;

- рапортом поліцейського взводу № 3 роти № 1 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрала поліції Куршалаєва О. від 01.08.2023 року, в якому викладені обставини виявленого порушення та результат огляду водія ОСОБА_1 .

Згідно з долученою до матеріалів справи довідки відділу адміністративної практики полку ПП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП від 02.08.2023р. вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобами серії НОМЕР_2 .

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими і спростовуються вищезазначеними доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів факту керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. З переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 на протязі всього часу спілкування з працівниками поліції не заперечував факт керування ним транспортним засобом, пояснюючи, що його попросили довести транспортний засіб до місця зупинки, оскільки водій цього транспортного засобу перебував у нетверезому стані, що було встановлено працівниками поліції (Clip-0 починаючи з 0:02:55, починаючи з 0:07:24). На законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння спочатку відмовлявся, мотивуючи тим, що він не перебуває в стані сп`яніння, на що поліцейський запропонував здійснити «видих» (Clip-0 починаючи з 0:03:04). Після чого ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» (Clip-0 починаючи з 0:03:10), після чого став доказувати, що він не керував даним транспортним засобом та проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу не буде (Clip-0 починаючи з 0:03:10), поводив себе зухвало, тобто проявляв поведінку, що не відповідає обстановці. Після подальшого спілкування с працівниками поліції, роз?яснення йому процедури проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, пояснення про допустиму норму вмісту алкоголю, запропонування пройти медичний огляд у медичному закладі в разі незгоди проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, а також наслідки відмови від проходження такого огляду (Clip-0 починаючи з 0:08:54), ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу (Clip-0 починаючи з 0:11:27). Працівником поліції ОСОБА_1 було продемонстровано, що трубочка є запакованою, після чого її було розпаковано, продемонстровано готовність приладу до роботи та ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, результат якого склав 1,23 проміле, що одразу на приладі було продемонстровано ОСОБА_1 (Clip-0, починаючи з 0:12:04). Результат огляду водію озвучено та продемонстровано, повідомлено про перевищення ним допустимої норми в п?ять разів (Clip-0, починаючи з 0:13:01). ОСОБА_1 з таким результатом не погодився (Clip-0, починаючи з 0:16:06), після чого йому було доставлено працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння.

Отже, на момент виявлення у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння він був водієм у розумінні ПДР, тож доводи апеляційної скарги з цього приводу є безпідставними.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 2, 4 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, огляду та стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Розділу 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з матеріалів справи та доданого відеозапису, працівниками поліції не було порушено порядок огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

З метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи ОСОБА_1 , останнього було доставлено працівниками поліції до медичного закладу комунальне підприємство «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», що відповідає вимогам п.4 розділу ІІІ Інструкції.

Згідно з п.п. 12 та 13 розділу ІІІ вказаної Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ вказаної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як вбачається із дослідженого відеозапису, ОСОБА_1 у медичному закладі при спілкуванні з працівниками медичного закладу вів себе зухвало (Clip-5, починаючи з 0:06:27, починаючи з 0:08:23, починаючи 0:09:27), відмовився двічі від продування спеціального технічного засобу Драгер з висловлюванням «Хоч розстріляйте мене тут» (Clip-5, починаючи з 0:13:02 та починаючи з 0:14:43). Пізніше, в медичному закладі ОСОБА_1 продув Драгер, результат огляду склав 1,06 проміле (Clip-6, починаючи з 0:12:14). Також, ОСОБА_1 для проходження повного огляду на стан сп`яніння було запропоновано здати кров або сечу, на що він сказав, що бажає здати сечу (Clip-6, починаючи з 0:11:49). В подальшому на питання чи буде він здавати сечу, ОСОБА_1 знову відмовився (Clip-6, починаючи з 0:12:28).

Переглядом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 під час перебування в медичному закладі для встановлення стану наявності чи відсутності сп`яніння не вживав будь-яких дій для проходження обраного ним самим способу надання зразку біологічного середовища для огляду здачі сечі, тому доводи сторони захисту в цій частині є неспроможними.

Отже, під час апеляційного розгляду не було встановлено порушення порядку огляду водія на стан сп`яніння працівниками поліції під час зупинки транспортного засобу, так і лікарем під час проходження огляду в медичному закладі, тому відсутні підстави для визнання висновку медичного огляду № 1911 від 01.08.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 недійсним, а доводи сторони захисту в цій частині є необґрунтованими. Така поведінка ОСОБА_1 та заперечення сторони захисту розцінюються судом як спосіб захисту для уникнення відповідальності.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту інспектора і відеозапису подій, що мали місце 31.07.2023 року за участі ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Під час апеляційного розгляду не було встановлено будь-яких порушень працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 , та підстав для визнання доказів недопустимими або неналежними, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника Зайцева О.В. та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Зайцева О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин