П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1698/23

Провадження № 3/348/850/23

08 листопада 2023 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Бурдун Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Надвірнянського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на якого протягом року не накладали адміністративне стягнення,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 16 липня 2023 року о 02 годині 20 хвилин в м. Надвірна по вул. Мазепи водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MitsubishiLancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження у встановленому законом порядку огляду за допомогою газоаналізатору 6810 Drager на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання судом повідомлявся належним чином.

Представник позивача адвокат Капак В.М. подав суду письмові пояснення, у яких зазначив, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом зі сторони ОСОБА_1 . Через те, що останній не керував транспортним засобом, від огляду він відмовився. Матеріали справи не містять відеозапису огляду в Надвірнянській ЦРЛ. Свідки є працівниками комендатури, тобто зацікавленими особами, отже, до їх свідчень слід ставитися критично. Також з матеріалів справи не вбачається причин зупинки водія, та документації причин порушення, яке стало підставою для зупинки. На підставі викладеного просив провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання 08.11.2023 не з`явився, в клопотанні від 16.10.2023 просив розгляд справи проводити за його відсутності, та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, та оцінивши докази в їх сукупності, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно законодавства України.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтовано конкретними доказами. В основу постанови мають бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обставин скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду надано такі докази:

протокол про адміністративне правопорушення ААД № 336655 від 16.07.2023 (а.с.1);

супровідний лист щодо направлено ОСОБА_1 копії протоколу ААД № 336655 від 16.07.2023 (а.с.2,3);

рапорт поліцейського СРПП Надвірнянського РВП (а.с.4);

письмові пояснення ОСОБА_1 від 16.07.2023, в яких зафіксовано, що від надання пояснень він відмовився відповідно до ст. 63 Конституції України (а.с.5);

письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.6,7);

направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до КНП «Надвірнянська ЦРЛ» з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, де в графі «результати огляду» зазначено «відмовився» (а.с.9);

висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.07.2023, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с.10);

довідку Надвірнянського РВП від 17.07.2023 про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 , яке не вилучалось (а.с.11);

копію постанови серії БАА №979266 від 16.072023 про притягнення ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушенняза ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с.12);

оптичний диск СD-R з відеозаписами (а.с. 8).

За клопотанням захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -адвоката Капака В.М. було долучено до матеріалів справи: копію копію ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.07.2023 року та копію рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.10.2023 року у справі № 348/1680/23.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Крім того, зауважую, що протокол серії ААД № 336655 містить закреслення, зокрема у графі «дата складення» та «дата скоєння правопорушення», що є грубим порушенням Інструкції «з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції».

Рапорт поліцейського не може слугувати доказом винуватості особи, оскільки рапорт фактично є документом внутрішнього користування і його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і, у розумінні статті 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 16.07.2023 не можуть бути належним доказом у справі, оскільки працівники поліції є заінтересованими особами, то їх пояснення без підтверджуючих доказів суд не може прийняти до уваги.

Копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП не може бути належним доказом на підтвердження обставин скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки даний протокол містить обставини іншого правопорушення.

Більш того, рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2023 року у справі № 348/1680/223, яке набрало чинності 07.11.2023, було скасовано вищевказану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №979266 від 16 липня 2023 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., провадження по справі - закрито.

У вказаному рішенні визнано доведеним, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , 16 липня 2023 року о 02 годині 20 хвилин в м. Надвірна по вул. Мазепи.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зафіксовано результати огляду на стан сп`яніння: «відмовився» не містить ні дати, ні часу складення, тому вказаний акт не може бути належним та достатнім доказом на підтвердження скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно п.1,4,5,6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі-Інструкції), відповідно до якої водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У судовому засіданні оглянуто оптичний диск з відеозаписами, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що досліджені відеозаписи не містять фіксації безпосередньо руху транспортного засобу. Також вказані відеодокази не підтверджують ні зупинення транспортного засобу співробітниками поліції, ні підтвердження правомірності зупинки водія з інших підстав.

Суд звертає увагу на те, що за ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона вказаного вище складу адміністративного правопорушення полягає у тому, що особа має керувати транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовитися від огляду на визначення такого стану. Відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, працівники поліції повинні представити суду докази того, що вони встановили факт керування автомобілем особою, в якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, дотримуючись встановленого законом порядку, запропонували особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу, і в медичному закладі, на що вказана особа погодилася або ж відмовилися, і відповідно у випадку відмови, її відмова належним чином зафіксована та може бути доказом, що підтверджує вину особи.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом- це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Навіть знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна. У даному випадку ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не перебував в салоні автомобіля, а знаходився поряд з ним.

При цьому зауважую, що роз`яснення працівниками поліції водієві прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, вказані відеофайли не містять, як і не містять фіксування процедури огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Крім того, в порушення вимог ст. 283 КУпАП в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний пристрій, на який проводилася відеозйомка.

В постанові ВС/КАС № 524/1284/17 від 19.02.2020 року, зазначено, що в постанова в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відео фіксація. Якщо в постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відео фіксація, то даний відеозапис є недопустимим доказом.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, за допомогою якого технічного запису були здійснені відеозаписи, то додані до матеріалів справи відеозаписи на оптичному диску не можуть бути належним та допустимим доказом на підтвердження обставин скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд також зауважує, що згідно п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-ікінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерствавнутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018 року включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Наявний в матеріалах справи оптичний диск містить у собі чотири відеофайли, що свідчить про відсутність безперервної відео фіксації.

В даному випадку судом встановлено грубі порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння, визначеної ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду надано не було.

За приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У даному випадку слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України").

Приймаючи до уваги принцип «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований і у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України", доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, зокрема встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Такий висновок зробив Верховний Суд у справі №216/5226/16-а від 18.07.2019 року.

У даній ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишають місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Однак, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

З урахуванням наведених обставин та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, суддя приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у даному випадку в його діях складу правопорушення

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір необхідно віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 9, п. 1 ст. 247, 280, 283-284, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Т.А.Бурдун