Справа№672/819/23
Провадження №3/672/316/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Городок

Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Пономаренко Л.Е., з участю секретаря судового засідання Ратушняк Л.В., захисника Столяра М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Хмельницького районного управління поліції ГУНП у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «Кернел Агро»,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №405161 від 08.08.2023, ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 26.06.2023 о 02 год. 20 хв. на автодорозі О-230403, 33 км + 700 м поблизу с.Великий Карабчіїв керував автомобілем Шевроле Авео із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 на місці зупинки та КНП «Городоцька МБЛ» відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Столяр М.В. в судовому засіданні вину свого підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що працівниками поліції під час зупинки водія не зазначено причину його зупинки; не названі ознаки алкогольного сп`яніння; не запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а лише поставлено питання «Чи Ви готові пройти?». Також зазначив, що при спілкуванні з ОСОБА_1 , він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Крім того, постановою судді від 26.07.2023 справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП було повернуто до відділу поліцейської діяльності №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області на доопрацювання. Проте працівниками поліції не повідомлено ОСОБА_1 про час та місце складення повторного протоколу. Із відеозапису, долученого до протоколу, направленого до суду після доопрацювання, вбачається усне повідомлення жінки, з якою проживав ОСОБА_1 , про необхідність його явки до підрозділу патрульної поліції, остання повідомила, що ОСОБА_1 проживає окремо. Також, захисником звернуто увагу, що між ним та ОСОБА_1 після надходження протоколу про адміністративне правопорушення до суду вперше, укладено договір про надання правової допомоги, а тому у разі неможливості повідомлення ОСОБА_1 про запрошення до підрозділу патрульної поліції для повторного складання адміністративного протоколу, мав би бути повідомлений захисник. За даних обставин вважає, що провадження в справі підлягає закриттю.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вперше надійшов до суду 06.07.2023. Постановою судді від 26.07.2023 справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП було повернуто до відділу поліцейської діяльності №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області на доопрацювання. На виконання постанови працівниками поліції повторно складено протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначений протокол був складений за відсутності особи та його неналежного повідомлення. В матеріалах справи наявне повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції адресоване ОСОБА_1 , проте докази про направлення даного повідомлення адресату відсутні. До даного повідомлення долучено відеозапис з якого вбачається, що працівники поліції приїхали за невстановленою адресою, зайшли на територію якогось подвір`я та повідомили жінку про необхідність явки ОСОБА_1 до відділення поліції, однак жінка відмовилася передавати цю інформацію, зазначивши, що ОСОБА_1 там не проживає. Чи є ця жінка дружиною ОСОБА_1 не відомо, її дані не встановлені.

За даних обставин відсутній факт належного повідомлення ОСОБА_1 про необхідність явки до підрозділу патрульної поліції для повторного складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, в судовому засіданні оглянуто відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 який не є безперервним, з переглянутого запису просліджується не чітка послідовність подій. Так, на відеозапису зафіксовано момент зупинки автомобіля та початок спілкування водія з працівниками поліції. Однак, даний відеозапис не містить звукового відображення спілкування водія з працівниками поліції.

Так, відповідно до змісту статті ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Суд позбавлений можливості достовірно встановити чи працівники поліції , зупиняючи транспорт, представились, повідомили причини зупинки транспортного засобу, яким чином ними були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, адже пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки була озвучена ще під час знаходження водія за кермом автомобіля.

Таким чино, суд приходить до висновку, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , під час зупинки не проінформували його про причину зупинки. В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази факту порушення ОСОБА_2 , як водієм транспортного засобу Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням. Не містять таких доказів і наявні у справі відеозаписи.

Безпричинна зупинка водія поліцією не є законною, тому всі подальші вимоги поліції до нього, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, є незаконною, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАп, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши всебічно, повно і об`єктивно всі обставини по справі в їх сукупності, виходячи із даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 405161 від 08 серпня 2023 року та оглянутого відеозапису працівників патрульної поліції щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, будь-яких доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, здобуто не було, у зв`язку з чим адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Суддя Л.Е.Пономаренко