Провадження №3/389/1550/23
Постанова

іменем України

08 листопада 2023 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Савельєва Оксана Валентинівна, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області,про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , працює лікарем у КНП «Знам`янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка» Знам`янської міської ради, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №239231 від 09.10.2023, ОСОБА_1 , 29.09.2023 о 16 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_2 , в ході якого ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що з дружиною у них виник конфлікт з приводу того, що вона хотіла зробити ремонт у квартирі їхньої доньки. При цьому, на адресу дружини нецензурною лайкою він не виражався, жодних дій, пов`язаних з психічним, фізичним чи економічним насильством стосовно неї не вчиняв, натомість просив почекати з ремонтом до ухвалення судом рішення про їх розлучення.

Потерпіла ОСОБА_2 під час розгляду справи пояснила, що вона перебувала в квартиріза адресою: АДРЕСА_2 , належній їх спільній доньці, коли туди прийшов її чоловік, з яким вони перебувають в процесі розлучення, та вчинив сварку через те, що вона робила в цій квартирі ремонт, на що він дозволу не давав. В ході сварки він ображав її грубою нецензурною лайкою, намагався вчинити бійку, хапав за горло.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, оцінивши їх в сукупності та взаємозв`язку, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ст.1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного в ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Суддя зазначає, що для того, щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність, спричинення шкоди, порушення прав і свобод людини, значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперерахованих ознак.

Як встановлено суддею, протокол серії ВАВ №239231 від 09.10.2023, складений стосовно ОСОБА_1 не містить відомостей про наслідки, настання яких є обов`язковою умовою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В свою чергу і матеріали справи не містять належних доказів про заподіяння діями ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 наслідків у вигляді фактичного настання психологічної шкоди.

Як з усних, так і письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що між ними наявні конфліктні відносини. Разом з тим, пояснення ОСОБА_1 щодо обставин конфлікту та його наслідків суперечать поясненням ОСОБА_2 .

Жодних інших доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, матеріали справи не містять. Образливі висловлювання в межах конфлікту, який склався між сторонами, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Словесна сварка між подружжям, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство, а утворюють склад адміністративного правопорушення лише в тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Заподіяння психологічного насильства потерпілій ОСОБА_2 , окрім її письмових та усних пояснень, нічим не підтверджено.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 , суперечливі один одному пояснення останніх, відсутність інших доказів та зважаючи на неналежне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення в частині відсутності відомостей про наслідки психологічного насильства для потерпілої, суддя дійшов висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме наслідків, як обов`язкової ознаки складу адміністративного правопорушення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.9, 173-2, 245, 251, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва