КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/4658/2023 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Педенко К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого заадресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17 000(сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок, в дохід держави. Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом. Суду не надано доказів того, що протокол складено посадовою особою та посадова особа кимось була уповноважена на такі дії. Вважає, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, а сам протокол є недопустимим доказом, оскільки складений за рік до вчинення правопорушення. Стверджує, що факт вчинення правопорушення є недоведеним, відеозапис з нагрудної камери поліцейського є неповним. В матеріалах справи відсутні докази, що поліцейським було запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння на місці зупинки.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 16.07.2023 року приблизно о 14:55 в м. Києві по проспекту Берестейський, керував транспортним засобом Citroen д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, порушення координації рухів, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР. Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтував даними протоколу про адміністративне правопорушення, відео з нагрудної камери, та приймаючи до уваги, що доказів на підтвердження відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення не надано, суд вважає, що наведені докази є такими, що доводять його винуватість у порушенні п.2.5 ПДР України, оскільки він відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, та в його діях наявна подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд погоджується з прийнятим судом першої інстанції рішенням та не вбачає підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги. Апелянт зазначає, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом та не роз`яснено причину зупинки. З такими доводами неможливо погодитися, оскільки згідно відеозапису з боді камери поліцейського, самого факту керування ОСОБА_1 не заперечував, повідомив, що поспішає на зустріч із другом. Згідно п. 2.5 Правил дорожнього України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Твердження апелянта щодо порушення порядку огляду на стан сп`яніння спростовується відеозаписом з боді камери поліцейського, з якого вбачається, що під час спілкування працівників поліції із водієм ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога. На пропозицію поліцейського ОСОБА_1 відмовився, повідомивши, що він вживав марихуану близько вихідних. Не можуть бути взяті до уваги й доводи ОСОБА_1 про визнання протоколу недопустимим доказом, у зв`язку зі складанням за рік до вчинення правопорушення, оскільки це є явною опечаткою та не спростовує самої події правопорушення, був підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень. Щодо доводів про необхідність здійснення безперервного відеозапису слід зазначити, що нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надання усього відеозапису, здійсненого під час виконання поліцейським своїх службових обов`язків, а досліджений відеозапис, який містить факт встановлення ознак наркотичного сп`яніння та відмову від проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння є безперервно зафіксованим, що узгоджується із положеннями ст.. 266 КУпАП, які визначають, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У пункті 4 Розділу І Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (надалі-Інструкція), визначено ознаки наркотичного чи іншого сп*яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортиного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп*яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров*я. За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог ст. 266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на місці, є безпідставними. Безпідставними є також доводи апелянта щодо відсутності повноважень на складення протоколу посадовими особами з огляду на положення ст. 255 КУпАП.

Посилання апелянта на відсутність підтверджень того що він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп*яніння не спростовують правильність висновків суду, оскільки судом його визнано винним в тому, що він відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп*яніння. З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції є вмотивованими та підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева