П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р., при секретарі судового засідання Яковенко А.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського РУП ГУ Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №910247 від 04.08.2023 року, який складено за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, ОСОБА_1 03.08.2023 року о 21 год.00 хв. влаштував сімейну сварку з ОСОБА_2 , під час якої виражався нецензурною лайкою у її бік, чим вчинив психологічний тиск.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Статтею ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності при розгляді адміністративного матеріалу особи, стосовно якої складено протокол за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, тому було прийнято рішення розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі доказів, що наявні в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, доходжу таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП, особа несе відповідальність за вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно зі ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не вправі вийти за межі протоколу та самостійно розширити фабулу (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, зазначену у протоколі, чи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки це істотно порушує право особи на захист та не узгоджується з усталеною судовою практикою ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08), згідно якої у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно пункту 3 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.08.2023 року від заявника ОСОБА_2 надійшло повідомлення про виникнення конфлікту за місцем мешкання зі співмешканцем ОСОБА_1 (а.с. 3).

ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях зазначив, що за адресою проживання 03.08.2023 о 21.00 він та його співмешканка ОСОБА_2 вживали спиртні напої та у подальшому між ними виникла сварка побутового характеру, під час якої ОСОБА_2 виражалася нецензурною лайкою, ображала, била посуд, розбила пульт від телевізора, кидала в ОСОБА_1 різними побутовими речами (а.с.4).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 03.08.2023 о 21.00 вона разом з ОСОБА_1 вживала спиртні напої та розпочала сварку з приводу того, що ОСОБА_1 протягом цілого дня не відповідав на телефонні дзвінки та невідомо де перебував. У подальшому вона почала бити посуд та принижувати ОСОБА_1 (а.с. 5).

Таким чином, вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт на побутовому рівні, будь-яких інших доказів на підтвердження позиції когось з учасників події, до протоколу не додано, а суд не має права збирати відповідні докази на підтвердження винуватості чи невинуватості особи, тобто відсутні будь-які відомості та докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, у результаті якого ОСОБА_2 була завдана чи могла бути завдана шкода фізичному чи психологічному здоров`ю, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини і судову практику ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя М.Р.Сорока