Єдиний унікальний номер: 379/1302/22
Провадження № 3/379/11/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Музиченко О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли 08.12.2022 з відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дані паспорту та РНОКПП в матеріалах справи відсутні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця ЗСУ, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №178749 від 29.11.2022, складеного інспектором СРПП ВП №2 Білоцерківського РУП старшим лейтенантом поліції Свистуном О.О., вбачається, що 29.11.2022 о 13 год 30 хв в с. Ківшовата по вул. Лесі Українки водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 в судові засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належно, згідно з наявними у справі документами з 11.11.2022 мобілізований до лав ЗСУ та за наказом командира частини НОМЕР_2 №286 перебуває на військовій службі по теперішній час (довідка від 10.10.2023 №742).

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Божок М.І. в судовому засіданні пояснив, що його підзахисний ОСОБА_2 того дня дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак, він автомобілем не керував, оскільки за кермом «Renault Kangoo» була ОСОБА_3 , яка може підтвердити цей факт в суді. Зауважив, що ОСОБА_2 сидів на передньому пасажирському сидінні, під час виїзду на пагорб при різкій зупинці авто вдарився головою в лобове скло, в результаті чого по склу навпроти саме пасажирського сидіння пішли характерні тріщини. Це чітко зафіксовано на відео. Крім того, ОСОБА_2 не вручалось направлення на огляд в закладі охорони здоров`я, що вказує на порушення порядку процедури огляну на стан алкогольного сп`яніння. На підставі цього просив провадження в адміністративній справі закрити через відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні за ініціативою захисника свідок ОСОБА_3 суду показала, що вона працює продавцем у ФОП ОСОБА_4 , мешкає в АДРЕСА_2 . В кінці листопада на початку грудня 2022 року її запросив до себе додому знайомий ОСОБА_5 . Це була перша половина дня, близько 11-30 години, вони пили каву, алкогольних напоїв не вживали, водночас, ОСОБА_5 на час її приходу вже був нетверезий і вона це бачила. Незважаючи на стан сп`яніння ОСОБА_2 , вона звернулась до нього з проханням повчити її кермуванню автомобілем. Вони їздили близько 20-ти хвилин, поїхали в с.Ківшовата, де на вулиці вона не впоралась із керуванням і в`їхала в бордюр. При зупинці ОСОБА_5 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, вдарився головою об лобове скло, яке тріснуло. Вона злякалась, за вказівкою ОСОБА_2 пішла з місця події, щоб зв`язатись з його братом. Ствердила, що автомобілем того дня керувала саме вона, але злякалась відповідальності, оскільки скоїла ДТП, не маючи права керування, та пішла з місця події, залишивши ОСОБА_2 ..

Прокурор Місюра Я.І. в судовому засіданні ствердив, що позиція захисту спрямована на уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Зауважив, що на відеозаписі з бодікамери поліцейського видно, що на лобовому склі автомобіля «Renault Kangoo» дійсно є тріщини навпроти пасажирського сидіння. Однак, ці тріщини заклеєні скетчем, а це вказує на те, що скло в цьому місці було розбите задовго до цієї події. Вважає показання свідка ОСОБА_6 неправдивими та такими, що спрямовані на введення суду в оману щодо дійсних обставин події. Наполягав на притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

03.03.2023 за клопотанням захисника провадження в цій справі було зупинено на час проходження ОСОБА_2 військової служби, про що винесена відповідна постанова.

17.10.2023 до суду надійшла довідка за підписом начальника штабу в/ч НОМЕР_2 від 10.10.2023 №742 про те, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією з 11.11.2022 по теперішній час.

27.10.2023 поновлено провадження в цій справі та призначено судове засідання на 07.11.2023, про що суддею винесена відповідна постанова.

Суддя, вивчивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення свідка ОСОБА_3 , проглянувши відеозапис із нагрудної боді-камери поліцейського,проаналізувавши доводи захисника та прокурора, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшла наступних висновків.

Стаття 19 Конституції України визначає обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність.

У той же час, вказана норма закону відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, і що встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено обов`язок для водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За визначенням п.1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 інкриміновано керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння і відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

За наслідком дослідження відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського суддею не встановлено факту керування ОСОБА_2 29.11.2022 о 13 год. 30 хв. транспортним засобом. Відеозапис розпочинається о 14-13 год 29.11.2022 з моменту спілкування поліцейських з ОСОБА_2 , який стоїть на ґрунтовій дорозі та біля якого немає автомобіля, щодо побиття якоїсь особи. Відео не містить інформації про обставини зупинення автомобіля нібито під керуванням ОСОБА_2 ..

З наявних у справі письмових пояснень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 29.11.2022 вбачається, що всі вони бачили біля білого автомобіля чоловіка, одягнутого у військову фору, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте, ніхто з них не бачив того, щоб цей чоловік керував цим автомобілем.

Інших доказів на підтвердження вчинення правопорушення до протоколу не додано.

Відтак, матеріали цієї справи не містять доказів, які б указували на те, що ОСОБА_2 у час та місці, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, дійсно керував автомобілем «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 . Натомість, зворотне вбачається з пояснень свідка ОСОБА_3 , які нічим не спростовані та логічно узгоджуються з іншими наявними і дослідженими судом доказами в справі.

Згідно з ч.2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Матеріали даної справи не містять і суду не надано доказів наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на відсутність доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом у час та за обставин, вказаних в протоколі, суд приходить до висновку про те, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 51, 130, 247, 264-266, 283, 284, 290, 291 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО