ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/555/23 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою суду, 02.08.2023 року о 23:16 год. ОСОБА_1 в місті Тернополі по вул. Крушельницької 1а керував автомобілем AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатор Alcotest 6810 №ARBF-0422 (повірка дійсна до 28.12.2023) та огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій категорично відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

В апеляції ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовує поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження тим, що в судовому засіданні 14 вересня 2023 року було проголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваної постанови, а копію судового рішення отримано 26 вересня 2023 року.

По суті скарги вказує на відсутність в матеріалах прави доказів керування ним транспортним засобом AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 . На підтвердження того що він не керував автомобілем наводить дані, зафіксовані на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських, як він виходить з переднього правового пасажирського сидіння, а також показання у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що в 02 серпня 2023 року близько 23 год. 00 хв. він бачив що за кермо автомобіля AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , сідає таксист, а не він.

Звертає увагу на розбіжності у датах повірки газоаналізатора Alcotest 6810 №ARBF-0422, вказаних у свідоцтві про повірку до 28.12.2023 року та у протоколі про адміністративне правопорушення 11.07.2024 року.

Вважає що рапорт працівників поліції не є доказом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський є заінтересованою особою .

Вказує на те, що небезперервність відеозапису із відеореєстратора службового автомобіля свідчить про те, що в цей момент автомобіль міг покинути водій, які дійсно керував транспортним засобом.

Наголошує на відсутність в матеріалах справи відео з нагрудної камери №474471, яке зазначене в додатках до протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилається на те, що направлення в медичний заклад було оформлено після складення протоколу, що вважає порушенням процедури визначеної ст.266 КУпАП.

Вбачає суперечність вимогам Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєтраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 року №100 у тому, що відеофайл export-akmxn на 23 хв. 53 сек. поліцейський під час складання протоколу переглядає на власному телефоні, що дає підстави вважати, що його було створено не за допомогою відеореєстратора службового автомобіля, а за допомогою власного мобільного телефону патрульного.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, визнати поважною причину його пропуску, оскільки копію рішення ним отримано 26 вересня 2023 року, та після ознайомлення з його мотивами 28 вересня 2023 року подано апеляційну скаргу.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №502617 від 02 серпня 2023 року, 02.08.2023 року о 23:16 год. ОСОБА_1 в місті Тернополі по вул. Крушельницької 1а керував автомобілем AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатор Alcotest 6810 №ARBF-0422 (повірка дійсна до 28.12.2023), після чого, від огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій категорично відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі за змістом Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції, крім вищезгаданих протоколів, обґрунтував даними, які містяться у:

- направленні водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 08.08.2023 року, в якому зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає дійсності, та факт відмови від проходження огляду;

- свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Alcotest 6810 №ARBF-0422 (повірка дійсна до 28.12.2023 року); відповідно до якого газоаналізатор за результатами повірки відповідає вимогам ДСТУ;

- рапорті поліцейського взводу №2 роти №3, в якому викладені обставини, скоєння адміністративного правопорушення;

- постанові про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7448501 від 03.08.2023 року, у відповідності до якої 02 серпня 2023 року, 02.08.2023 року о 23:16 год. ОСОБА_1 в місті Тернополі по вул. Крушельницької 1а керував автомобілем AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому не горіли лампи фар задніх габаритних вогнів в темну пору доби;

- матеріалах відеофіксації нагрудних камер поліцейських, а саме пристроїв 472554, 474471, та відеозаписах відеореєстратора службового автомобіля тз 4567, на яких чітко зафіксовано, що працівники поліції о 23:16 год. на службовому автомобілі їхали за автомобілем AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , подали сингал зупинки. Після зупинки з пасажирського сидіння вийшов ОСОБА_1 , інших людей в автомобілі не було. При цьому, ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими за допомогою спеціального технічного приладу та після направлення його в медичний заклад також.

Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустимими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення - відмові особи, яка керує автомобілем, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння, з цим висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи апелянта щодо відсутності у матеріалах справи доказів на підтвердження керування ним автомобілем вважаю їх необгрунтованим оскільки вони спростовуються відомостями, викладеними у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, який складено працівником патрульної поліції що безпосередньо бачив рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та зупинив його за порушення вимог ПДР України, а також бачив відсутність інших осіб у вказаному транспортному засобі, який у відповідності до вимог ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушенння, даних, зафіксованих на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, на якому відображено що ОСОБА_1 виходить з автомобіля, постановою про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7448501 від 03.08.2023 року, у відповідності до якої 02 серпня 2023 року, 02.08.2023 року о 23:16 год. ОСОБА_1 в місті Тернополі по вул. Крушельницької 1а керував автомобілем AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому не горіли лампи фар задніх габаритних вогнів в темну пору доби, у якій встановлено що ОСОБА_1 керував 02.08.2023 року о 23:16 год. в місті Тернополі по вул. Крушельницької 1аавтомобілем AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 .

Посилання апелянта на те, що він виходив з переднього правого пасажирського сидіння, а не сидіння водія спростовуються вищенаведеними доказами, інших осіб в транспортному засобі не було, а в той час коли до автомобіля підходили працівники поліції ніщо не перешкоджало йому пересісти з водійського сидіння на пасажирське.

Показання допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що в 02 серпня 2023 року близько 23 год. 00 хв. він бачив що за кермо автомобіля AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , сідає таксист, а не ОСОБА_1 також не спростовують факту керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом оскільки автомобіль було зупинено у іншому місці та у інший час .

Розбіжності у датах повірки газоаналізатора Alcotest 6810 №ARBF-0422, на які вказує апелянт та про які йому не було відомо на момент пропозиції пройти вказаний огляд, не підставою для водія відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, який до того ж не проводився взагалі, тому за відсутності результатів огляду стверджувати про невідповідність вказаного приладу технічним чи іншим вимогам немає підстав .

Рапорт працівників поліції у відповідності до вимог ст.251 КУпАП є письмовим доказом у справі про адміністративне правопорушенння.

Відсутність на фрагменті відеозапису із відеореєстратора службового автомобіля поліцейських моменту коли, на думку апелянта, автомобіль могла покинути інша особа, яка, дійсно керувала ним, є надуманим твердженням оскільки коли поліцейські вийшли з службового автомобіля, зйомка почала здійснюватись за допомогою їх нагрудних відеокамер, поліцейські бачили рух автомобіля до моменту його зупинки ними безперервно, що й відобразили у протоколі та рапорті.

З долученого до матеріалів справи відеозапису чітко вбачається дотримання поліцейськими визначеної ст.266 КУпАП процедури огляду водія на стан спяніння, від проходження якого він відмовився, в тому числі і проїхати в заклад охорони здоровя, тому час оформлення поліцейськими письмового направлення ОСОБА_1 в медичний заклад після напрвлення його в усному порядку не впливає на усть вчиненого ним адмінправопорушення.

У відповідності до вимог ЗУ Про електоронні документи та електронний документообіг копія відеозапису вважається його оригіналом документа тому створення відеофайлу не за допомогою відеореєстратора службового автомобіля, а за допомогою іншого пристрою не суперечить вимогам закону.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід залишити без змін, а подану ним апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя