ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 638/6094/23 Головуючий 1 інстанції: Смирнов В.А
Провадження №: 33/818/1127/23 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч. 3 ст.188-19 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Бабича Ю.В., без участі апелянта ОСОБА_2 , за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 08 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.08.2023 року провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.188-19 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.08.2023 року вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №6 сп.16 2023 від 22 травня 2023 року ОСОБА_1 як Харківський міський голова вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 188-19 КУпАП, а саме не надав інформацію на запит народного депутата України, чим порушив вимоги ст.ст. 15, 19 Закону України «Про статус народного депутата».

Однак суд першої інстанції прийняв рішення закрити провадження по даній справі, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності події та складу правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 ..

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.08.2023 року та прийняти нову постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.188-19 КУпАП.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.08.2023 року. Обґрунтовуючи клопотання тим, що вказана постанова була опублікована 14.09.2023 року, тому десятиденний строк на апеляційне оскарження апелянт відраховує з цієї дати.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

У судове засідання апелянт не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи шляхом направлення судової повістки поштовим відправленням. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена, шляхом направлення судової повістки поштовим відправленням. Захисник особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, надав до суду заперечення на апеляційну скаргу та у судовому засідання просив не поновлювати апелянту строк на апеляційне оскарження у зв`язку з відсутністю поважної причини на його пропуск.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку, вислухавши захисника особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності адвоката Бабича Ю.В. який категорично заперечував про поновлення строку, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню за відсутності поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження. Крім того, з метою не порушення права на доступ до правосуддя, таке рішення не позбавить апелянта права на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою в разі наявності поважних причин пропуску строку, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її ухвалення.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що 12.07.2023 року ОСОБА_2 та Апарат Верховної Ради України були належним чином повідомлені про судове засідання, яке відбулось у Дзержинському районному суді м. Харкова 14.08.2023. Про це свідчить лист Апарату Верховної Ради України до Дзержинського районного суду м. Харкова (а.с. 93) та повістка про виклик до суду ОСОБА_2 (а.с.97).

Крім того, на адресу Народного депутата України ОСОБА_2 та на адресу Апарату Верховної Ради України було надіслано копію постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.08.2023 року, що підтверджується супровідними листами, наявними в матеріалах справи на аркушах 102 та 103.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про судове засідання, в якому було винесено оскаржувану постанову, на якого адресу надсилалась копія вищезазначеної постанови, то в даній справі, відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження закінчився 24.08.2023 року (з урахуванням неробочих днів). Однак апеляційну скаргу ОСОБА_2 передав у поштове відділення лише 23.09.2023 року.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Поважними причинами слід вважати обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право.

Вирішуючи питання, чи були причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Подаючи апеляційну скаргу після пропуску строку на апеляційне оскарження, сторона справи повинна навести достатні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які б об`єктивно перешкоджали звернутися до суду у визначений КУпАП строк, а отже вплинули на право сторони реалізувати конституційні засади, які визначають право на оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд. що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Доводи апелянта про те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції починає відлік з дня публікації судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень ґрунтуються на помилковому тлумаченні апелянтом ст.294 КУпАП, оскільки у даному випадку оскаржувану постанову ухвалено в судовому засіданні за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, які посилаються на дату публікації судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 14.09.2023 є непереконливими, зважаючи на те, що апелянт був належним чином повідомлений про судове засідання 14.08.2023 та копії судових рішень надсилались на адресу особи, яка подала апеляційну скаргу.

За таких обставин, твердження апелянта про те, що строк на апеляційне оскарження ним пропущений із поважних причин, не підтверджено відповідними обставинами та належними доказами. Клопотання не містить посилання на обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто такими, які не залежать від волевиявлення апелянта, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Оскільки, підстав для поновлення пропущеного процесуального строку немає, то в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити, не позбавляючи апелянта права на повторне звернення до суду в разі наявності поважних причин пропущення строку на апеляційне оскарження, передбаченого ч.2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ч.2 ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, - залишити без задоволення, відмовивши в поновленні вказаного строку за відсутності поважних причин його пропуску.

Прийняте судове рішення не позбавляє права апелянта на повторне звернення в разі наявності поважних причин пропущення строку, передбаченого ч.2 ст.294 КУпАП.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило