07.11.2023 Справа № 696/1147/23
№ 3/696/806/23
ПОСТАНОВА

іменем України

07 листопада 2023 року м. Кам`янка

Суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Білопольська Н.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 2 (м. Кам`янка) відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

16 жовтня 2023 року, близько 17 год. 47 хв., в м. Кам`янка по вул. Героїв Майдану, 34, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Pevgeot-3008, д.н.з. НОМЕР_2 , під час виїзду зі стоянки не врахувала безпечний інтервал, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода з автомобілем Opel, д.н.з. НОМЕР_3 , що призвела до пошкодження майна та завдання матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Також, 16 жовтня 2023 року, близько 17 год. 47 хв., в м. Кам`янка по вул. Героїв Майдану, 34, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Pevgeot-3008, д.н.з. НОМЕР_2 , скоїла ДТП з автомобілем Opel, д.н.з. НОМЕР_3 , та здійснила з`їзд з місця пригоди.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 2.10а, 2.10в ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

При цьому, 16 жовтня 2023 року, близько 17 год. 50 хв., в м. Кам`янка по вул. Героїв Майдану, 34, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Pevgeot-3008, д.н.з. НОМЕР_2 та після дорожньо-транспортної пригоди за її участю вживала алкоголь. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився в установленому законом порядку за допомогою спеціального приладу газоаналізатору «Drager Alcotest 6810», результат тесту 2,06 ‰, проба позитивна, тест № 6119.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.10є ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Оскільки протоколи серії ААД № 312779, серії ААД № 312780, серії ААД № 348195 від 16 жовтня 2023 року складені відносно однієї особи, якій інкримінують вчинення кількох адміністративних правопорушень, суд вважає за необхідне об`єднати справи стосовно ОСОБА_1 в одне провадження. ОСОБА_1 в судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні адміністративних правопорушень, щиро розкаялася у вчиненому, при призначенні їй покарання просила не позбавляти її права керування транспортними засобами, оскільки вона займається активною волонтерською діяльністю, спрямованою на підтримку військовослужбовців.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що у нього відсутні претензії матеріального та морального характеру щодо ОСОБА_1 , при вирішенні питання про притягнення останньої до адміністративної відповідальності покладається на розсуд суду.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1 активно займається волонтерською діяльністю спрямованою на підтримку військовослужбовців.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП, - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна; за ст. 122-4 КУпАП, - залишення місця дорожньо-транспортної пригоди; за ч. 4 ст. 130 КУпАП, - вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.

Вина ОСОБА_1 стверджується:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 16 жовтня 2023 року;

- даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 312779, серії ААД № 312780, серії ААД № 348195 від 16 жовтня 2023 року та фототаблицями до них;

- даними схеми місця ДТП, що сталася 16 жовтня 2023 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 16 жовтня 2023 року, за яким виявлені такі ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 2,06 ‰;

- чеком спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» № 6119 від 16 жовтня 2023 року, результат тесту - 2,06 ‰;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 16 жовтня 2023 року;

- рапортом поліцейського з РПП СПД № 2 (м. Кам`янка) ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Романчука С.П. від 16 жовтня 2023 року;

- відеозаписом з місця події на DVD-диску.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення їй слід застосувати за ч. 4 ст. 130 КУпАП, за якою визначене стягнення за більш серйозне правопорушення. Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із ст. 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання вчиненню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Отже, в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питання, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року).

ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року вказав, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення кримінального обвинувачення.

Позбавлення права керування транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При цьому ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний надмірний тягар (рішення у справі «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року).

В свою чергу, ч. 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Системний аналіз та юридичний зміст положень цієї статті свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке вчинила особа.

Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також юридична відповідальність встановлюється за вчинення конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності вчиненого правопорушення.

При цьому принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви вчинення правопорушення та інше.

У чинному КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом, проте діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (ст. 69 КК України), у зв`язку з чим суд приходить до висновку про застосування аналогії права при розгляді цієї справи про адміністративне правопорушення в частині призначення адміністративного стягнення.

Так, з огляду на зазначене, а також з урахуванням особи правопорушника, суд вважає за можливе призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 свою вину визнала повністю та щиро розкаялася у вчиненному.

ОСОБА_1 бере активну участь у волонтерській діяльності, закуповує транспортні засоби з метою доставки їх до лінії фронту для потреб бійців ЗСУ, що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Крім того, має на утриманні дитину-інваліда.

Таким чином, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України та запобігання вчинення нею нових правопорушень суд вважає достатнім та доцільним застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки. Саме таке стягнення, на думку суду, буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень; пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

Так, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню. Суд вважає, що в даному випадку застосування стягнення у виді позбавлення спеціального права є явно несправедливим до цієї особи. Крім того, таке стягнення буде дотриманням справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. У відповідності до ст. 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі ставки, визначеної п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», - 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 124, 122-4, ч. 4 ст. 130, ст.ст. 280, 283-284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Об`єднати справу № 696/1147/23 (провадження № 3/696/806/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП зі справами № 696/1148/23 (провадження № 3/696/807/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та № 696/1149/23 (провадження № 3/696/808/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі № 696/1147/23 (провадження № 3/696/806/23).

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. 00 коп. ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (за ч. 4 ст. 130 КУпАП), - у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. (Отримувач: ГУК у Черк. обл./Черк. обл/21081300, р/р: UA0023001, МФО 899998, Код класифікації доходів бюджету 21081300, , Банк одержувача Казначейство України (ЕАП)), без позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід Державної судової адміністрації України (Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачено не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання органам виконавчої служби протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Н.А. Білопольська