П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року Справа № 608/184/23

Номер провадження3/608/162/2023

Суддя Чортківського районного суду Тернопільської області Запорожець Л. М. , за участю секретаря судового засідання Фаштиковської М.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 079889 від 02.01.2023 року вбачається, що 01.01.2023 року о 23 годині 30 хвилин в смт. Товсте вул. Колійова, 1 А Чортківського району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем FORD KUGA д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення координації мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alkotest 7510» (повірка дійсна до 01.12.2023 р.) відмовився, також проїхати в найближчий медичний заклад категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, про що його представник адвокат Данильчук Н.Б. подав суду два клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши протокол про вчинене адміністративне правопорушення серії ААД № 079889 від 02.01.2023 року, письмові докази, продивившись відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який записаний на диск, що був долучений до матеріалів адміністративної справи, письмові клопотання представника особи адвоката, приходить до наступних висновків:

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Судом встановлено, шляхом дослідження протоколу про вчинене адміністративне правопорушення серії ААД № 079889 від 02.01.2023 року, та перегляду диску з записом з нагрудної камери поліцейського, що адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 складено поліцейським - інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Тернопільській області Косовським В.О. без залучення двох свідків, а тому він не може бути визнаний судом належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу і цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї інструкції. Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим.

Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт б розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Суд зазначає, що у матеріалах адміністративної справи хоч і наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, однак з відеозапису з нагрудної камери поліцейського не вбачається, що таке направлення виготовлялось та надавалось особі ОСОБА_2 до або в час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про те, що поліцейський Косовський В.О., у встановленому законом порядку, не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, з перегляду в судовому засіданні диску, на якому міститься запис з нагрудної камери поліцейського вбачається, що відеозапис починається з того, що автомобіль є припаркованим, не здійснює рух та відсутні докази, що водій керував та був зупинений поліцейським в час , дату та місце та при обставинах, що викладені в протоколі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З метою перевірки показань особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністартвиного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , суд викликав в судове засідання працівника поліції, який склав вищевказаний адміністративний протокол ОСОБА_3 , однак останній на виклики до суду так і не з`явився, а тому довести або спростувати наявні у справі сумніви та протиріччя, не представилось за можливе.

За таких обставин, суд не має достатніх підстав для висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується відомостями, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.01.2023 року року, оскільки даний протокол не може бути визнаний належним та допустимим доказом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення інші докази також не дозволяють зробити висновок «поза розумним сумнівом» про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних» чітко регламентують, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера, а також вказується, коли поліцейський повинен її обов`язково вмикати.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопрушення зазначається: дата та місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по - батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища та адреси свідків та потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністартивної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд вважає, що відомості, які вказані у протоколі щодо обставин керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є припущенням працівника поліції, який складав протокол інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Тернопільській області Косовського В.О., а не встановленим належними та допустимими доказами фактом.

Згідно правового висновку викладеного в Постанові КАС ВС від 08.07.2020р. №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи, мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази в їх сукупності, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Законність складання протоколу про адміністративне правопорушення, з врахуванням вище наведених обставин викликає розумні сумніви, які виключають можливість визнання цього документу, як допустимого та достовірного доказу в справі.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Крім того, усі відеофайли, надані суду в копіях файлів фіксації події правопорушення, не підписаних електронним підписом відповідного суб`єкта владних повноважень, тому не можуть враховуватись судом в якості допустимих та достатніх електронних доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосовуючи аналогію закону, а саме положення статей 98, 99 КПК зазначено вимоги щодо речових доказів.

Частиною 1 ст. 99 КПК визначено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Нормами п.1 ч.2 ст. 99 цього КПК передбачено, що до документів можуть належати: матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні), а за ч.3 ст. 99 КПК оригіналом електронного документа є його відображення, якому надається таке ж значення, як документа.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно доЗакону України «Про електронні довірчі послуги».

Надані суду матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, отже копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі. Однак, цього зроблено не було.

Так, в справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року , заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністартивного правопрушення не відображає всіх істотних ознак складу правопрушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготвуватись до захисту) та принципу рівності сторін процессу (оскільки особа має захищатись від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року) вбачається, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого протии нього обвинувачення.»

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правоворушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністаривне правопорушення ( Справа Лучанінова протии України (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02) ).

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують «поза розумним сумнівом», факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та відповідно наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 9, п.1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 130, 247, 266, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв"язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 608/184/23.

Постанова набрала законної сили 07 листопада 2023 року.

Суддя Л. М. Запорожець

Копію постанови видано " " __________________ року.

Секретар: