Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/4280/23
Провадження № 3/723/5060/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м.Сторожинець

Суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області Бужора В.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , військовослужбовця, за ст.130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 314551, 24.09.2023 року о 21 год. 10 хв. в с.Банилів-Підгірний Чернівецького району Чернівецької області по вул.Головній, 45, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, тест проводився приладом Drager ARAM 3568, проба позитивна 2.51%, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Від його захисника Роговського В.П. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, з посиланням на відсутність події та складу правопорушення.

Під час розгляду справи було досліджено протокол про адміністративне правопорушення від 24.09.2023 року серії ААД № 314551, рапорт, роздруківку алкотестера, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, пояснення, два відеодиски, витяг з керівництва по експлуатації приладу Drager ALCOTEST 6810, інші матеріали справи.

Так, згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тощо, а також іншими документами, яким необхідно дати юридичну оцінку, яка має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Поліцією не надано достатніх належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Згідно Керівництва по експлуатації приладу Drager ALCOTEST 6810 калібрування останнього слід здійснювати якщо з моменту останнього калібрування пройшло більше 6 місяців.

Як вбачається з роздруківки тестування на алкоголь останнє калібрування приладу Drager ALCOTEST 6810, яким здійснювався огляд на стан алкогольного сп`яніння, відбулось 27.01.2023 року (а.с.3), тобто в даному випадку 6 місяців з моменту останнього калібрування сплило 27.07.2023 року, і з цього часу калібрування приладу не здійснювалось, що дає підстави обгрунтовано сумніватись в об`єктивності даних цього приладу.

З`ясування згоди чи незгоди водія з результатами огляду на місці є обов`язковим, оскільки в силу ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.7), що свідчить про незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду на місці.

Як вбачається з цього направлення, ОСОБА_1 24.09.2023 року о 22 год. 05 хв. направлений інспектором поліції до Сторожинецької БЛІЛ на відповідний огляд.

В матеріалах справи відсутні докази щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в цій лікарні чи відмови проходити такий огляд.

Посилання в направленні на те, що ОСОБА_1 «їхати в медичний заклад відмовився» не відповідає дійсності, оскільки наявним у справі відеозаписом 0107_000181 на 05 хв. 24 сек. зафіксована згода проїхати в лікарню.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним, і складається з дванадцяти відеофайлів, монтаж та редагування яких здійснено поліцейським на власний розсуд.

Крім того, на жодному відеофайлі не відображені дата та час відеофіксації.

Таким чином, оскільки відеозапис не відповідає вимогам вищевказаної Інструкції, він в силу закону є недопустимим доказом.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. правопорушення з додатками, що виключає їх допустимість як доказів. Судове рішення не може грунтуватись на припущеннях, і відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Вагbега, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд прийшов до висновку, що поданими до суду матеріалами не доведено подію керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 1, 9, 23, 34, 221, 249, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 284 КпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адмiнiстративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , закрити в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сторожинецького районного суду Василь Бужора