ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/30377/23

Провадження № 3/947/7870/23

15.11.2023 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААД№534051 від 12.09.2023 року о 15:55 годині, на Люстдорфській дорозі, 65 в м. Одеса, ОСОБА_1 , керував автомобілем Hyundai державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» здійснив рух прямо зі смуги, яка передбачає рух ліворуч, під час спілкування були виявлені явні ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, почервоніння обличчя, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, пам`ятка з ст. 268 КпАП України, роз`яснена, що підтверджується власноручним написом, свою вину не визнав, пояснив, що він дійсно керував в зазначений день транспортним засобом. За день до подій, а саме, 11.09.2023 року, він був на дачі і під час робіт на земельній ділянці впав і вдарився головою о бордюр, повертався додому вже 12.09.2023 року в обідній час по Люстдорфській дорозі в м. Одесі, під час керування став погано себе почувати, його стало нудити, кружитися голова, сильний головний біль, він мав намір здійснити поворот ліворуч на вул.. Академіка Корольова, але розуміючи, що раптово стало дуже погано, прийняв рішення припаркуватися праворуч по Люстдорфській дорозі на стоянці. В цю мить працівники поліції їхали по заду, одразу ввімкнули проблискові маячки і почали його зупиняти, він одразу зупинився, працівники поліції почали одразу його звинувачувати у порушенні Правил дорожнього руху, морально тиснути та майже одразу звинувачувати у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння. Через поганий стан почуття не розумів, що відбувається, зателефонував дружині, щоб вона приїхала та доставила до лікарні, а також привезла ліки від тиску, тому як під час спілкування з працівниками поліції сильно піднявся тиск. Коли дружина приїхала, працівники поліції повідомили, що вони склали протокол про адміністративне правопорушення за відмову пройти огляд на стан сп`яніння, від проходження огляду не відмовлявся, тому як взагалі не розумів, що відбувається. Після всіх подій одразу з дружиною поїхав на вул. Академіка Воробйова, 9 в м. Одесі де пройшов тест на вживання алкоголю, отримав висновок КУ «ООМЦПНЗ» від 12.09.2023 року, що не перебуваю в стані алкогольного сп`яніння. Крім того звернувся до КНП «Одеська Обласна Клінічна Лікарня» згідно даної довідки був поставлений діагноз: ЗЧМТ, забої м`яких покровів голови, гіпертонічний криз.

В судовому засіданні була допитана у якості свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що 12.09.2023 року їй зателефонував працівник поліції і запросив приїхати на Люстдорфську дорогу в м. Одесі, у зв`язку з тим, що її чоловік нібито перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Прибувши на місце побачила свого чоловіка в жахливому стані, чоловік повідом їй, що він вчора впав і вдарився головою, у нього кружиться голова, нудить і сильно болить голова. Він не розуміє, що йому казали працівники поліції, просив відвести його до лікарні або викликати швидку допомогу. Працівники поліції повідомили їй, що вони вже склали протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Після подій вона разом з чоловіком поїхала до лікарні це вони здали аналізи на стан сп`яніння та отримали медичну допомогу.

У відповідності до положень ст. 1 КпАП України, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Верховний Суд у справі №338/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, а для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КпАП України працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В судове засідання призначене на 15.11.2023 року о 09:00 годин, викликався працівник поліції ОСОБА_3 не з`явився, причини не явки суду не відомі.

При викладених обставинах, суд розглядає адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за наявними доказами по справі.

Судом були досліджені відео запис подій, які стали підставою для складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 з даного відео запису вбачається, що автомобіль Hyundai рухається по лівій смузі Люстдорфської дороги і намагається виконати поворот ліворуч на вул.. Академіка Корольова, після чого ввімкнув покажчик повороту праворуч та намагається перестроїтись. Працівники поліції ввімкнули сирену та зупинили зазначений автомобіль. Водію автомобіля одразу повідомляють, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та пропонують пройти тест або відмовитись від проходження. Водій просить зателефонувати дружині, щоб вона йому допомогла. Після цього працівники поліції розпочинають процедуру складання протоколу. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№534051 від 12.09.2023 року в графі «свідки чи потерпілі» свідки не залучались.

ОСОБА_1 просив суд залучити до матеріалів адміністративного провадження висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КУ «ООМЦПНЗ» від 12.09.2023 року № 129622 з якого вбачається, що ОСОБА_1 не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, крім того консультативний висновок спеціаліста КНП «Одеської обласнаї клінічної лікарні» відносно ОСОБА_1 , від 12.09.2023 року, встановлений діагноз: ЗЧМТ, забої м`яких покровів голови, гіпертонічний криз.

Оцінюючи в сукупності докази надані працівниками поліції на підтвердження факту керування автомобілем Hyundai державний номер НОМЕР_1 громадянином ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що на момент подій ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, потребував негайної медичної допомоги. Крім того з відео запису не вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється проходити обстеження в медичному закладі, а навпаки повідомляє про погане самопочуття та потребує медичної допомоги. Дані обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_4 , висновком КУ «ООМЦПНЗ» від 12.09.2023 року , консультативний висновок спеціаліста КНП «Одеської обласнаї клінічної лікарні» відносно ОСОБА_1 , від 12.09.2023 року.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Відповідно до ст.62 Конституції України, Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02),«Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, необхідно виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд доходить до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 , тому суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130,247,268,279,280,283,284 КУпАП, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягання до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Войтов Г. В.