Дата документу 10.11.2023
Справа № 334/5008/23
Провадження № 3/334/2114/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Коломаренко К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2023 року об 11 годині 55 хвилин в місті Запоріжжі, Дніпровському районі, вул. Сергія Синенка, буд. 55, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом «ЗАЗ-110217», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність ст.. 130 КУпАП попереджений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання, призначене на 10.11.2023 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за адресою вказаною у протоколі, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та довідка про доставку повідомлення у додаток «Вайбер» на номер телефону, який вказаний ОСОБА_1 у протоколі, причини неявки суду не повідомив, заперечень, заяв не надав.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що право особи, щодо якої складено адміністративний протокол, на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд враховує те, що рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" доставляються відповідно до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, а згідно п.991 згаданих Правил рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №390739 від 14.06.2023 року (а.с.1) встановлено, що 14 червня 2023 року об 11 годині 55 хвилин в місті Запоріжжі, Дніпровському районі, вул. Сергія Синенка, буд. 55, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом «ЗАЗ-110217», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність ст.. 130 КУпАП попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено (мовою оригіналу): «Не нахожусь в состоянии алкогольного та наркотичного опьянения не перебуваю. От проходження медогляду не відмовляюсь. Прошу видати направлення мені на медогляд.».

В пункті 1.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як передбачено п.2.5 ПДР України, водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння,впливу наркотичних або токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, переглядаючи матеріали справи, можливо встановити, що викладене в протоколі обвинувачення доводиться такими доказами:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2), з якого вбачається, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Результати огляду відмовився від проходження огляду;

- відеозаписом правопорушення, яким встановлено, що ОСОБА_1 14.06.2023 року керував транспортним засобом «ЗАЗ-110217», д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції, оскільки в нього не працював лівий стоп та був відсутній лівий оприскувач. Після зупинки транспортного засобу працівниками поліції проведено поверхневий огляд транспортного засобу. На пропозицію пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з виявленням в нього ознак сп`яніння, ОСОБА_2 зазначив, що поспішає в суд на ознайомлення з матеріалами справи та що на нього чекає адвокат, тому він пройде огляд тільки після того, як з`їздить до суду, на що йому роз`яснено працівниками поліції, що такі його дії будуть розцінені як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Пізніше, сказав, щоб працівники поліції складали протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження, проте вказав, що він погоджується на огляд та не відмовляється від огляду. Після чого, ОСОБА_1 наполягав надати йому направлення на огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте він поїде на огляд самостійно, коли в нього буде вільний час. При цьому, з відеозапису судом встановлено, що пропозиції пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння співробітниками поліції висловлювались неодноразово, наслідки поведінки ОСОБА_1 роз`яснювали та повідомляли, що вважають такі дії, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Суд враховує, що вказані пропозиції висловлювались ОСОБА_1 протягом тривалого часу, а саме 02 години 27 хвилин (тривалість запису спілкування з бодікамер співробітників поліції).

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті, складеному інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Никитенко М.В. (а.с.3).

Така поведінка ОСОБА_1 вказує на те, що він не мав на меті пройти огляд на стан сп`яніння, а навпаки здійснював активні, свідомі та вольові дії, щоб ухилитись від проходження медичного огляду у повному обсязі, та, як наслідок, уникнути відповідальності. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_1 дій, спрямованих на проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, в тому числі і в порядку самозвернення, не вчинив, оскільки суду відомостей про проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння не надано.

Отже, у суду не виникає сумнівів щодо свідомої відмови з боку водія ОСОБА_1 пройти медичний огляд.

Суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

З Довідки згідно бази даних підсистеми «Адмінпрактика», а саме інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», у гр.. ОСОБА_1 повторності за ст. 130 немає; посвідчення водія НОМЕР_2 від 27.06.2015 року (а.с.4).

Враховуючи вказане та аналізуючи матеріли справи, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції, яка зафіксована на відеозаписі, пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і спростовували наявні в матеріалах справи докази, не наведено.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд, з урахуванням вимог ст. ст. 33 - 35, 38, ч.1 ст.130 КУпАП, урахувавши характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставини, вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуванням всіма видами транспортних засобів, є тим стягненням, що відповідно до ст. 23 КУпАП, буде сприяти запобіганню вчинення ним нових правопорушень і розумінням на психологічному рівні, рівня тяжкості скоєного протиправного діяння.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовийзбір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню сума судового збору, що складає 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 536,80 гривень.

Керуючись статтями 247, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Коломаренко К. А.