ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 636/2111/23 Головуючий 1 інстанції: Бунін Є.О.
Провадження №: 33/818/1164/23 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , без участі його захисника, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 25.09.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 коп.

Судом встановлено, що 10.05.2023 о 11:00 год. ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Transit державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Чугуїв Харківської області на блок-посту «Дом» , з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, тремтіння рук, поведінка, яка не відповідає обстановці), від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник подав письмові заперечення, в судовому засіданні підтримав їх в повному обсязі та просив закрити справу за відсудністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються поясненнями свідків, направленням водія на огляд з метою виявлення алкогольного сп`яніння, актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння рапортом інспектора поліції, відеозаписом, наявним в матеріалах справи, іншими матеріалами справи у їхній сукупності.

Таким чином, суд визнав ОСОБА_1 винним в порушенні вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка містить прохання про Чугуївського міського суду Харківської області від 25.09.2023 року у справі про адміністративне правопорушення №636/2111/23 та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП. А також, заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначив, що ознайомився з постановою 13.10.2023 року, тому просить поновити вказаний строк як пропущений з поважних причин.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що постанова Чугуївського міського суду Харківської області від 25.09.2023 року є необґрунтованою. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував фактичні обставини справи та не надав належної оцінки доказам по справі.

Правопорушник зазначає, що працівниками поліції було безпідставно запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, відсутні докази руху транспортного засобу, відсутня фіксація порушення ПДР, за які б можна було здійснювати зупинку транспортного засобу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначає, що її стан не відповідав ознакам, зазначеним у протоколі, а тому вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була незаконною.

Крім того, апелянт стверджує, що працівниками поліції не були роз`яснені його права, не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засідання суду апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, шляхом направлення SMS-повідомлення. Жодних клопотань чи заяв від нього про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Дослідивши матеріали справи та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника правопорушника ОСОБА_2 перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судовим розглядом встановлено, що 10.05.2023 о 11:00 год. ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Transit державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Чугуїв Харківської області на блок-посту «Дом» , з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, тремтіння рук, поведінка, яка не відповідає обстановці), від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 010497 від 10.05.2023 року. (а.с.1)

Крім того, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , крім протоколу, також підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:

-Рапортом інспектора поліції (а.с. 2)

-Постановою про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої вбачається підстава для зупинки транспортного засобу, а саме керування транспортним засобом без ременя безпеки. (а.с.3)

-Поясненнями свідків, які підтверджують поведінку ОСОБА_1 , яка не відповідала дійсності (а.с. 4-5)

-Направленням водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно з яким огляд не проводився через відмову. (а.с. 6)

-Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно з яким огляд не проводився через відмову (а.с.7)

-Відеозаписом, на якому зафіксована поведінка ОСОБА_1 , його відмова від проходження огляду. (а.с.8)

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, огляд не проводився через відмову водія від проходження такого.

Вказані обставини вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, згідно п. 2.5 ПДР України, запропонувати водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я. За відмову від проходження такого огляду передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, ОСОБА_1 не надав згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу чи в медичному закладі. З відеозапису вбачається, що працівник поліції озвучив ОСОБА_1 його права, а також наслідки його відмови. Протягом цього часу ОСОБА_1 не заперечував ані факт керування транспортним засобом, ані свою відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначені факти доводять необґрунтованість доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 не пояснили наслідки відмови від проходження огляду та не запропонували проїхати до медичного закладу.

Крім того, до матеріалів справи долучено копію постанови про адміністративне правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1 керував транспортним засобом з непристебнутим паском безпеки, що свідчить про законність вимоги працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу та необґрунтованість доводів апелянта.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо його винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7,12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Інспектором поліції у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було зазначено, що останній керував автомобілем Ford Transit 350L, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, виявивши відповідні ознаки.

З чого слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 та законності проведення огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення захисника правопорушника в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження постанови суду першої інстанції, - задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений з поважних причин.

Постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 25.09.2023 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило