Справа №: 302/1560/23 Провадження № 3/302/544/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2023 смт. Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Лукачко І.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал (протокол серії ААД № 341246 від 06.08.2023 року), який надійшов з ВП №2 Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Син-Поляна Міжгірського району Закарпатської області, громадянина України, працюючого пожежним рятувальником Державної служби надзвичайних ситуацій, одруженого, зі слів має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

06.08.2023 року о 11-00 год., рухаючись по вул.Центральній в с.Синевирська Поляна ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Маzda-323» державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан алкогольного сп?яніння проводився у медичному закладі за допомогою приладу «Драгер» та порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України, кваліфікуючими ознаками якого є: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, проти фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, заперечує. Та в судовому засіданні пояснив, що 06.08.2023 року після чергування близько о 08-30 год. він їхав з роботи та заїхав до двоюрідної сестри. ЇЇ чоловік ОСОБА_5 запросив його на каву, де вони разом також вживали алкогольні напої, випили близько 500 мл віски та пива. Через деякий час він вийшов до автомобіля, який стояв на узбіччі для того, щоб взяти з бардачку гроші. Поки брав гроші, на три хвилини присів на водійське сидіння та до нього відразу підійшли працівники поліції та попросили документи, які він надав. Потім попросили відчинити багажник, що він і зробив. Потім поліцейський запропонував проїхати у лікарню для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, він погодився, при цьому зазначав, що транспортним засобом він не керував. У Міжгірській лікарні за допомогою приладу «Драгер» у нього виявили алкогольне сп`яніння. Хоча лікарю він казав, що алкогольні напої він не вживав. При цьому показники приладу йому не показували, та їх не озвучували. Висновок він не підписував, оскільки не був з ним згодний. Працівники поліції склали відносно нього протокол за ст.130 КУпАП, при цьому права йому не роз`яснювали. Вважає додані до матеріалів справи відеозаписи такими, що не відповідають подіям саме 06.08.2023 року, оскільки поліцейські його зупиняли часто, майже кожного дня, та ці відеозаписи вважає штучно створеними.

Просить провадження у справі закрити за відсутністю складу інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник адвокат Лукачко І.Й. в судовому засіданні просить закрити провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та подав до суду письмові заперечення, в яких зазначає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейським не проводився та відсутні докази, які б підтверджували сам факт керування транспортним засобом. На відео, яке додано до матеріалів справи, не зафіксовано самого факту керування транспортним засобом. Крім того, огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі проводився не лікарем, який пройшов тематичне навчання, а медичною сестрою, в порушення Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року. У складеному висновку відсутня інформація щодо засобу, яким саме проведено освідування та наявного сертифікату повірки, що суперечить п.9 ч.3 Інструкції, а тому висновки, які складені з порушенням цієї Інструкції, вважаються недійсними, та відповідно, є недопустимим доказом у справі. А отже, захисник вважає, що у справі відсутні докази, які підтверджують поза розумним сумнівом факт порушення ОСОБА_1 , вимог п.2.9 ПДР та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Лукачко І.Й. та незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина знайшла своє повне підтвердження у досліджених судом наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 341246 від 06.08.2023 року, складеним о 12-20 годині 06.08.2023 року поліцейським СРПП ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Герба І.М., та згідно якого об 11 годині 00 хвилині 06.08.2023 року по вул. Центральній в с.Синевирська Поляна ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Маzda-323» державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан алкогольного сп?яніння проводився у медичному закладі за допомогою приладу «Драгер» та порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху (а.с.2);

-- копією Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 86 від 06.08.2023 року, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 о 12-00 годині 06.08.2023 року оглянутий лікарем КНП «Міжгірська районна лікарня» ОСОБА_6 , та за результатами огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» виявлено алкогольне сп`яніння перебував у стані алкогольного сп`яніння з показником 2,95 проміле ;

- копією посвідчення серії НОМЕР_3 про проходження підвищення кваліфікації лікарем ОСОБА_6 у 2018 році, в Ужгородському національному університеті;

- копією направлення на медичне освідування ОСОБА_1 , оформлене поліцейським СРПП ОСОБА_7 від 06.08.2023 року;

- копією свідоцтва за № НОМЕР_4 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор «Alcotest 6810» зав. № АRЕЕ-0683 виробник Drager Safety AG & Co. KGaA Німеччина, яким був протестований ОСОБА_1 , та з свідоцтва вбачається, що вказаний прилад 28.11.2022 року пройшов повірку і за її результатами відповідає вимогам МПУ 066/05-2013, що містить вимоги до метрологічних характеристик і значення метрологічних характеристик (клас точності, похибки, діапазон вимірювання) особливості застосування ЗВТ, дане свідоцтво чинне до 28.11.2023 року;

- копією сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, виданого 01.09.2014 серії В № 007604

- висновком КНП «ЛПУ Міжгірська районна лікарня» за № 86 від 06.08.2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 о 12-00 годині 06.08.2023 року перебував у стані алкогольного сп`яніння та за результатами тестування показник становить - 2,95 проміле (а.с.4) ;

- копією постанови серії БАД № 204879 від 06.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ч.2 ст.126, ст..125 КУпАП та якою на водія транспортного засобу «Маzda-323» держномер НОМЕР_2 ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.5);

- довідкою старшого інспектора відділу превенції Хустського РУП Кинч А. від 08.08.2023 року та з якої вбачається, що ОСОБА_1 було видане посвідчення водія серії НОМЕР_5 , від 21.09.2001 року, яке він не пред`явив працівникам поліції при складанні відносно нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.6);

- носіями інформації у виді DVD-R дисків у кількості двох штук, відтворених в судовому засіданні за участю учасників судового розгляду, зокрема: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Лукачко І.Й., та на відеозапису яких відображено події, які мали місце в денний час доби 06.08.2023 року за участю ОСОБА_1 , який фактично не заперечував вживання ним алкогольних напоїв після зупинки транспортного засобу «Мазда-323» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким він керував та був зупинений за допомогою проблискових маячків службового автомобіля працівників поліції. Після зупинки вказаного автомобіля ОСОБА_1 не заперечував також факт керування ним транспортним засобом та на пропозицію працівника поліції, ОСОБА_1 погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. На другому диску відображено безпосередньо проходження медичного огляду ОСОБА_1 у лікарні та за результатами тестування за допомогою приладу «Драгер» показник стану алкогольного сп`яніння вказав 2,95 проміле, про лікарем неодноразово було пояснено лікарем та запропоновано підписати висновок, проте від підпис ОСОБА_1 відмовився, при цьому будь-яких пояснень, зауважень ним не висловлено та у висновку не зазначено.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що пояснення ОСОБА_1 , надані ним в судовому засіданні 12.10.2023 року, повністю спростовуються дослідженими під час судового розгляду доказами, які є послідовними, взаємопов`язаними та такими, що не суперечать одне одному.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у керуванні особи транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.9а ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 1 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом Інструкція) встановлює, що ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Пункт 3 розділу ІХ Інструкції передбачає, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп"яніння і проведення такого огляду здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до п.7 Порядку, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Частина 4 ст.266 КУпАП передбачає огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до статті 266 КУпАП, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 та діє зі змінами та доповненнями на даний час.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п.п.2,3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, вищезазначені нормативні акти чітко визначають, коли у поліцейського виникає право проводити огляд на стан сп`яніння водія транспортного засобу, а саме у поліцейського мають бути підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Отже, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права одне з підвалин демократичного суспільства закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом застосовані всі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі, враховуючи вимоги ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд враховує, що ОСОБА_1 , як повнолітня та дієздатна особа, не міг не усвідомлювати обов`язковість вимог працівників поліції, зокрема вимог щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, які ґрунтуються на приписах пункту 2.5. Правил дорожнього руху України. Вказані Правила є обов`язковими для ОСОБА_1 і він, як учасник дорожнього руху, повинен був з ними ознайомлений.

При цьому, під час розгляду справи судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський Герба І.М. був упереджений при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 . При цьому суд зазначає, що будь-яких зауважень до протоколу від ОСОБА_1 під час його складання не надходило.

Отже, будь-яких об?єктивних даних, які б свідчили про те, що поліцейський Герба І.М. міг обмовити ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП через його зацікавленість чи інші обставини, в матеріалах справи немає і під час розгляду справи таких суду не надано.

Доводи сторони захисту з приводу того, що результати приладу Alcotest 6810 не можуть бути доказами у справі через закінчення строку дії його використання, а також проведення медичного огляду ОСОБА_1 не лікарем, а медичною сестрою, не заслуговують на увагу зважаючи на таке.

Так, п. п. 3, 9 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Таким чином газоаналізатори виробництва компанії Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 (один) рік.

Згідно свідоцтва № НОМЕР_4 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор «Alcotest 6810» зав. № АRЕЕ-0683 виробник Drager Safety AG & Co. KGaA Німеччина, яким був протестований ОСОБА_1 , 28.11.2022 року пройшов повірку і за її результатами відповідає вимогам МПУ 066/05-2013, що містить вимоги до метрологічних характеристик і значення метрологічних характеристик (клас точності, похибки, діапазон вимірювання) особливості застосування ЗВТ, дане свідоцтво чинне до 28.11.2023 року.

Отже, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було проведено за допомогою сертифікованого приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6810, термін повірки (калібрування), станом на дату проведення огляду, а саме 06.08.2023 року - не сплинув.

Разом з тим, оскільки доказом у справі на підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є саме висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 86 від 06.08.2023 року, у якому лікар КНП ЛПУ «Міжнірська РЛ» ОСОБА_6 встановила, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Вказаний висновок зроблений лікарем не лише на підставі результатів приладу Драгер, який показав значення 2,95 ‰, а й на підставі огляду ОСОБА_1 о 12-00 годині 06.08.2023 року, про що вказаним вище лікарем складений відповідний Акт медичного огляд.

В обов`язки медичної сестри входить асистування черговому лікарю, при цьому сам факт такого асистування не спростовує відомостей, які містяться у вищевказаному акті медичного огляду, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння провела лікар ОСОБА_6 , а також ці відомості підтверджуються відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського, де зафіксовано огляд ОСОБА_1 та те, що лікар неодноразово наголошувала на тому, що вона останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння і ОСОБА_1 це твердження не оспорювалося та в ході огляду лікарем неодноразово озвучувався показник проведеного тестування за допомогою приладу «Драгер», який становив 2,95 проміле.

Розділ ІІІ Інструкції встановлює порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Зокрема згідно п.3 вказаного розділу Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Виконання певних процедур та маніпуляцій, таких як, відібрання зразків біологічного середовища для лабораторних досліджень, входить в обов`язки та здійснюється медичними працівниками, які не є лікарями.

Таким чином, аналіз вказаного розділу свідчить про те, що до проведення огляду можуть залучатися медсестри та лаборанти.

Тому, асистування медичною сестрою лікарю при проведенні огляду не є порушенням порядку його проведення.

На підставі викладеного, посилання захисника на те, що огляд в медичному закладі був проведений неуповноваженою особою, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.

Підстав вважати, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, в ході судового розгляду, не встановлено.

Зокрема, відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Судом під час розгляду справи були ретельно та у повному обсязі досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. Дані відеозаписів є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника щодо порушення, на його думку, працівниками поліції послідовності дій фіксації вчинення адміністративного правопорушення, суд не вважає такими, які впливають на визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки як зазначив працівник поліції на місці не було об?єктивної можливості пройти огляд на визначення стану алкогольного сп?яніння за відсутністю технічного приладу і тому було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп?яніння в найближчому до місця зупинки транспортного засобу медичному закладі. При цьому ОСОБА_1 погодився пройти огляд в лікарні, не висловлюючи при цьому будь-яких зауважень.

Під час перевірки документів та висунення ОСОБА_1 працівниками поліції пропозиції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння ОСОБА_1 не повідомляв, що автомобіль не рухався та він ним не керував.

Наведені в сукупності доводи сторони захисту, жодним чином не вплинули на законність проведення процесуальної дії в частині проведення огляду ОСОБА_1 з метою визначення перебування його в стані алкогольного сп?яніння, за наслідками чого складено протокол, й жодним чином не досягають того рівня, який може свідчити про істотність недоліків та суттєвого порушення умов проведення цієї процесуальної дії, наслідком чого могло би бути визнання недопустимим як доказу протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно уникнення відповідальності за умисно вчинене ним адміністративне правопорушення.

Позицію ОСОБА_1 та сторони захисту з того приводу, що він автомобілем не керував та його працівники поліції не зупиняли, а тому не повинен нести відповідальність, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту та невдалу спробу змоделювати ситуацію на свою користь з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі доводи в сукупності спростовуються змістом переглянутих в судовому засіданні відеозаписів.

Незважаючи на обрану ОСОБА_1 захисну позицію, його вина у вчиненні інкримінованого адміністративному правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні письмових доказів, відео фіксацією подій, які мали місце 06.08.2023 року та які не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними та ретельно дослідженими у справі доказами.

Підстав не довіряти вказаним доказам за відсутності конкретних відомостей про упередженість поліцейського Герба І.М. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 341246 від 06.08.2023 року, судом не встановлено.

Повно та всебічно дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, врахувавши всі обставини справи, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, як керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративні правопорушення, викладеними у ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

В силу положень ст.ст.34,35 КУпАП обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер та обставини вчинення правопорушення, його суспільну небезпеку, враховуючи особу правопорушника, його ставлення до скоєного та ті обставини, що ОСОБА_1 вчинив суспільно-небезпечне, грубе адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та дане правопорушення відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності. Разом з тим, ОСОБА_1 на теперішній час офіційно працевлаштований, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, у нього наявні стійкі соціальні зв`язки: одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацездатні особи на його утриманні не знаходяться, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра ОСОБА_1 не перебуває, особо з інвалідністю не являється та враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , його вік, а також матеріальний та сімейний стан, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що безпосередньо передбачено санкцією ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка є імперативною та не має альтернативного покарання.

Крім того, відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладенго та керуючись ст. ст. 13, 31, 33, 40-1, 130 ч.1, 276, 279, 280, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (Отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ - 37993783, рахунок - UA0026001, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Адміністративний штраф сплачувати: ГУК у Закарпатській області / Міжгірська тг/210811002, код ЄДРПОУ - 37975895, рахунок - UA0007423, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Роз`яснити, що згідно частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, при примусовому виконанні постанови суду, згідно ч.2 ст.308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, законним представником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області : Ю.В. СИДОРЕНКО