КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Київ

Справа №372/2469/23

Апеляційне провадження № 33/824/4598/2022

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

на постанову Обухівського районного суду Київської області від 22 червня 2023 року (у складі судді Тиханського О.Б.)про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.5 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ

29.05.2023 року о 10 год. 45 хв. в с. Германівка, по вул. Виговського, 55, Обухівського району, Київської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Omega», державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування відповідної категорії. Дане правопорушення вчинене повторно, так як ОСОБА_1 , вже притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП 25.02.2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.1 Правил дорожнього руху, скоївши тим самим правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 22 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років; стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з указаною постановою, захисник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 10 липня 2023 року звернувся до суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати оскаржувану постанову в частині позбавленя ОСОБА_1 права керування транспортним засобом, в решті залишити без змін.

Крім того ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження де зазначив, що оскаржувану постанову він отримав 30 червня 2023 року, а тому перша апеляційна скарга була подана 10.07.2023 року. Крім того до клопотання додана копія постанови Київського апеляційного суду від 26 липня 2023 року, якою було повернуто першу апеляційну скаргу у зв`язку з пропуском строків на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання про поновлення строку, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до матеріалів справи копія оскаржуваної постанови була надіслана ОСОБА_1 23 червня 2023 року, однак доказів вручення матеріали справи не містять. Первинну апеляційну скаргу, яку було подано 10 липня 2023 року було повернено постановою Київського апеляційного суду від 26 липня 2023 року. Копію вказаної постанову було надіслано скаржнику 16 серпня 2023 року, однак матеріали справи не містять підтверджень вручення вказаної копії скаржнику. 18 вересня захисник ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу повторно. Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова суперечить фактичним обставинам справи та наявним письмовим доказам. Зазначає, що із тлумачень ст.. 6 Конвенції «про захист прав людини і основоположних свобод» суд не має право самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчинені правопорушення. Зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції вказано, що ОСОБА_1 порушив п. 2.1(а) ПДР України, а саме він не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Захисник звертає увагу, що ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось, а тому відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

В судові засідання 16 жовтня 2023 року та 06 листопада 2023 року ОСОБА_1 чи його захисник не прибули. Про дату та місце проведення судового засідання належно повідомлені, що підтверджується звітом про підтвердження отримання адресатом судової повістки. Захисник ОСОБА_1 просив відкласти судове засідання, призначене на 16 жовтня 2023 року. Судом вказане клопотання було задоволено. Про дату судового засідання на 6.11.2023 року захисник був належно повідомлений, проте повторно до суду не з`явився, про причину неявки не повідомив. Не з`явився до суду і ОСОБА_1 без поважних причин.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими судом письмовими доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД № 130138 від 29 травня2023, з яким ОСОБА_1 ознайомлений та який ним власноручно підписано; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №126813 від 25.02.2023 року; довідкою-витягом з ІПНП, диском з відеофіксацією.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Своїми діями, які виразились у керуванні транспортним засобом особою, яка не має посвідчення водія відповідної категорії, вчинене повторно протягом року, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують правопорушення судом не встановлено. Обставини, що обтяжують правопорушення не встановлено.

Доводи апеляційної скарги щодо застосувань висновків, які викладені в абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, суд відхиляє оскільки зазначені висновки втратили свою актуальність у зв`язку із змінами внесеними до Кодексу України про адміністративні правопорушення та суперечать приписам чинного законодавства.

Суд звертає увагу, що відповідно до змісту ч. 5 с. 126 КУпАП позбавлення права керування транспортним засобом передбачене за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом: особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Тобто законодавцем було передбачена саме така санкція за повторне вчинення зазначених порушень. Постанова ж Пленуму Верховного Суду України, на яку посилається скаржник, була ухвалена тоді, коли стаття 126 КУпАП була у іншій редакції і не передбачала такої санкції.

А тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладення на нього, адміністративне стягнення у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами .

Інших доводів, які б спростовували висновку суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

За таких обставин суд доходить висновку, що постанова Обухівського районного суду Київської області від 22 червня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення є обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

А відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Обухівського районного суду Київської області від 22 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 22 червня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП - залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Желепа