Справа № 524/4030/19
Провадження № 3-в/392/19/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., секретаря судового засідання Покуц І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска подання начальника Новоукраїнського сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області Жукова А.О., щодо вирішення питань про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення,-

встановив:

Начальник Новоукраїнського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області звернувся до суду з поданням у якому просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин, накладеного постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 5 липня 2019 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення.

Подання обґрунтовано тим, що судове рішення набрало законної сили 15 липня 2019 року. ОСОБА_1 13 жовтня 2021 року був поставлений на облік, та йому були роз`яснені порядок і умови відбування адміністративного стягнення і наслідки, які наступають у разі ухилення від відбування стягнення.

13 жовтня 2021 року ОСОБА_1 отримав направлення до Смолінської селищної ради для відпрацювання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, та повинен був приступити до відбування стягнення з 19 жовтня 2021 року.

Однак 28 жовтня 2021 року за вих. № 02-37/1848 з Смолінської селищної ради надійшла інформація про те, що в бюджеті сільської ради на 2021 рік не передбачено коштів на виконання суспільно корисних робіт, тому ОСОБА_1 не можуть взяти для відпрацювання призначеного судом покарання.

По даному факту районним сектором було проінформовано Маловисківський відділ Знам`янської місцевої прокуратури з наданням копій підтверджуючих документів.

Вважає, за можливе до даних правовідносин, які виникли застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності, виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Представник уповноваженого органу з питань пробації в судове засідання подав до суду заяву, в якій подання підтримав, просив його задовольнити з мотивів, викладених в ньому та розглянути без його участі.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду подання.

Вказане не перешкоджає відповідно до п.2 ч.5 ст.539 КПК України проведенню судового засідання без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали подання та особової справи ОСОБА_1 № 3/2021 р., суд вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 38, ч. 2 ст. 39 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті; якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Згідно статті 303 КУпАП встановлена давність виконання постанов про накладення адміністративного стягнення, але не зазначена процедура процесуального вирішення цього питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі -ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п. 3.4 і 3.6. свого рішення від 11.10.2011 р. (справа № 10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 537 КПК України під час виконання вироків питання про звільнення від відбування покарання вирішується судом.

Відповідно до ст. 152 КВК України, підставою звільнення від відбування покарання є і закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішення законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років, оскільки особи, які притягуються до адміністративної відповідальності знаходяться явно в невигідній правовій ситуації в порівнянні з тими, хто вчинив більш тяжке кримінальне правопорушення (злочин) у питанні давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та обвинувальних вироків.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Особа, на яку накладено адміністративне стягнення певного виду не може перебувати в потенційному очікуванні виконання фактично покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і правопорушником адміністративні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання постанови про накладення стягнення. Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного стягнення зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, на яку накладено певний вид стягнення, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання, тобто невиконання постанови суду сталося не з його вини.

Така права позиція, викладена в постанові ККС ВС від 31.03.2021 у справі № 201/604/20 (№ в ЄДРСР 96071583).

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

13 жовтня 2021 року працівниками Новоукраїнського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області Васін І.Г. направлявся до Смолінської селищної ради для відбування суспільно корисних робіт.

Проте, 28 жовтня 2021 року Смолінська селищна рада повідомила, що немає змоги прийняти ОСОБА_1 на суспільно корисні роботи у зв`язку з тим, що в бюджеті селищної ради на 2021 рік не передбачено коштів на зазначені заходи.

Крім того, відповідно до повідомлення за вих. № 02-37/325 від 3 травня 2023 року Смолінська селищна рада повідомляє , відповідно до рішення сесії від 16 грудня 2022 року № 359 «Про бюджет Смолінської територіальної громади на 2023 рік» кошти на суспільно корисні роботи не передбачені.

Тобто, ОСОБА_1 не ухилявся від відбування призначеного адміністративного стягнення та постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо останнього не виконана з об`єктивних причин, які не залежали від ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України та звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, ст.ст. 80, 395, 537, 539 КПК України, ч. 1 ст. 2, 303 КУпАП, суд,-

постановив:

Подання начальника Новоукраїнського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області щодо вирішення питань про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 5 липня 2019 року за ст. 183-1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови.

Постанова судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Д.М. Кратко