КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 369/10822/23

Суддя в суді першої інстанції: Перекупка Г.А.

Провадження № 33/824/4762/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участі секретаря судового засідання Дячук І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Каченюка Олега Ігоровича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) за ст. 124 КУпАП,

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) за ч. 5 ст. 122 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (протокол від 22 червня 2023 року серії ААД № 335217 про адміністративне правопорушення) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 335218 від 22 червня 2023 року) закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 87-90).

Не погодившись з вказаною постановою, 27 вересня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Каченюк О.І. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП та закриття провадження стосовно ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 122 КУпАП, та прийняти нову постанову, якою провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а ОСОБА_2 визнати винним за ч. 5 ст. 122 КУпАП (а.с. 10).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та дійшов висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи. Вказував, що у постанові суду неправильно трактовано події, які призвели до зіткнення транспортних засобів. Фактично ОСОБА_1 був вимушений здійснити маневр різкої зміни руху, що був викликаний діями ОСОБА_2 , які полягали в тому, що він розпочав маневр повороту ліворуч, не надавши переваги в русі транспортному засобу, що їхав по головній дорозі. ОСОБА_1 до моменту початку руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 не змінював напрямок руху і рухався прямо по головній дорозі. В свою чергу ОСОБА_2 не виконав вимоги п. 10.1 ПДР, не пересвідчився в тому, що ніхто не їде по головній дорозі і розпочав рух з головної дороги на прилеглу територію. Тільки після цього ОСОБА_1 був вимушений різко змінити свою траєкторію руху та прийняти праворуч для уникнення лобового зіткнення. Отже, якби ОСОБА_1 не змінив напрямок руху, то це б призвело до більш тяжких наслідків у вигляді завдання шкоди здоров`ю інших учасників дорожнього руху.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 вважає, що його дії мали кваліфікуватися за ст. 124 КУпАП, оскільки його дії призвели до зіткнення транспортних засобів та завдання матеріальних збитків. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 порушив п. 2.1.д.1 ПДР, проте, фабула протоколу не відповідає зазначеному пункту ПДР, тому в суді першої інстанції було заявлено клопотання про направлення справи до Бучанського РУП ГУНП в Київській області на доопрацювання. Проте суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про направлення матеріалів справи на доопрацювання.

Враховуючи пояснення свідків, які не бачили дії водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , враховуючи пояснення водіїв на місці складення протоколів, вважає, що саме дії водія ОСОБА_2 призвели до зіткнення транспортних засобів і завдання матеріальних збитків.

31 жовтня 2023 року захисник ОСОБА_2 - адвокат Лушкін П.Ю. подав до суду заперечення на апеляційну скаргу та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2023 року залишити без змін. Вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Каченюк О.І. підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити. Захисник ОСОБА_2 - адвокат Лушкін П.Ю., захисник ОСОБА_3 - адвокат Навродський О.В., ОСОБА_4 заперечували проти доводів апеляційної скарги і просили її відхилити.

Інші особи, прокурор до суду не прибули, про розгляд справи судом були сповіщені на зазначені ними адреси. Повідомлення ОСОБА_1 повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною ним адресою, заяви про зміну адреси місця проживання (перебування) від апелянта до суду не надходили. Поряд з цим, захисник ОСОБА_1 - адвокат Каченюк О.І. підтвердив факт належного сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи апеляційним судом про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 102-105, 127-139).

Таким чином, суд апеляційної інстанції вжив усіх можливих заходів щодо сповіщення апелянта, у т.ч. на зазначену останнім поштову адресу та засіб його зв`язку, про розгляд справи апеляційним судом.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

За змістом ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання прокурора, особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, письмові пояснення учасників ДТП ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , фотографії з місця події, надані учасниками справи.

Згідно з п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 335217 від 22 червня 2023 року, о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BMW, р.н. НОМЕР_1 , по вул. Соборній, 215, с. Гореничі Бучанського району Київської області, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем MITSUBISHI, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем OPEL, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , які рухались в зустрічному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 1).

Протокол підписано ОСОБА_1 та поліцейським, яким склав протокол про адміністративне правопорушення.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 335218 від 22 червня 2023 року ОСОБА_2 22 червня 2023 року о 18 год. 00 хв. керуючи транспортним засобом MITSUBISHI Carisma, р.н. НОМЕР_4 , по вул. Соборній, 215, с. Гореничі Бучанського району Київської області, не надав дороги автомобілю, який рухався по головній дорозі, змусив водія транспортного засобу BMW, р.н. НОМЕР_1 , змінити напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію.

Відповідно до протоколу водій ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.1д.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, за що ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність (а.с. 2).

Протокол підписано ОСОБА_2 та поліцейським, яким склав протокол про адміністративне правопорушення.

Додатками до протоколів є схема місця ДТП та пояснення водіїв (а.с. 3-7).

У поясненнях від 22 червня 2023 року ОСОБА_1 пояснив, що він рухався по вул. Соборній в с. Гореничі в сторону с. Гнатівка, на зустрічну смугу виїхав автомобіль MITSUBISHI Carisma, р.н. НОМЕР_4 , для того, щоб уникнути ДТП він з`їхав праворуч виїхавши на узбіччя, його занесло ліворуч після чого він зачепив автомобіль MITSUBISHI, р.н. НОМЕР_2 , а потім автомобіль OPEL, р.н. НОМЕР_3 . Транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, окрім автомобіля MITSUBISHI Carisma, р.н. НОМЕР_4 . Вказував, що відеозапис, на якому видно як автомобіль MITSUBISHI Carisma, р.н. НОМЕР_4 , здійснює виїзд надасть у суді (а.с. 4).

У поясненнях від 22 червня 2023 року ОСОБА_3 пояснив, що рухався по вул. Соборній в с. Гореничі у напрямку с. Стоянка на автомобілі OPEL, р.н. НОМЕР_3 . Помітив, як автомобіль BMW, р.н. НОМЕР_1 , вискочив на зустрічну смугу і зіштовхнувся з автомобілем MITSUBISHI, р.н. НОМЕР_2 , внаслідок чого зіштовхнувся з його автомобілем та було завдано матеріальних збитків (а.с. 5).

У поясненнях від 22 червня 2023 року ОСОБА_4 рухався по вул. Соборній в с. Гореничі у напрямку с. Стоянка на автомобілі MITSUBISHI Outlаnder, р.н. НОМЕР_2 , та в нього в`їхав автомобіль BMW, р.н. НОМЕР_1 , в лівий бік. Після удару його відкинуло на тротуар. В результаті цього його автомобіль зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками (а.с. 6).

У поясненнях від 22 червня 2023 року ОСОБА_2 зазначив, що керуючи MITSUBISHI Carisma, р.н. НОМЕР_4 , в с. Гореничі здійснював поворот з вул. Соборна (головна дорога) на другорядну вулицю до магазину «Три бобри». Своїми діями створив аварійну ситуацію іншому учаснику дорожнього руху - водію ОСОБА_1 , який рухався на BMW, р.н. НОМЕР_1 , по головній дорозі, який внаслідок цього зіткнувся з MITSUBISHI Outlаnder, р.н. НОМЕР_2 , та з OPEL, р.н. НОМЕР_3 (а.с. 7).

Надані пояснення учасників ДТП відповідають наявній у матеріалах справи схемі ДТП, яка складена на місці події працівника поліції, та наявним у справі фотографіям з місця ДТП, які надали учасники справи.

З огляду на викладене, враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд погодився з висновком суду, що ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем MITSUBISHI, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем OPEL, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , які рухались в зустрічному напрямку, а тому він порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження автомобілів.

Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували цей висновок, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті постанови суддею, а також відповідних додаткових доказів у скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано, а тому висновок судді у постанові про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правильним.

Отже, відсутні підстави для скасування постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2023 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення апеляційний суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23?рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) ЄСПЛ, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Верховний Суд у постанові від 21.01.2020 у справі № 754/17019/17 розкрив зміст критерію «поза розумним» сумнівом, зазначивши: «Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням».

Натомість, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, зокрема, свідки не підтвердили, що ОСОБА_2 створив аварійну обстановку, відеозапису у справі немає, а на схемі ДТП автомобіль ОСОБА_2 не зафіксовано.

При цьому, ОСОБА_2 пояснив суду, що вину у вчиненні правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП не визнає, тому просив постанову суду в частині закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Інших об`єктивних доказів, які б давали підстави для висновку, що саме ОСОБА_2 створив аварійну обстановку та протиправні дії останнього перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням вищевказаної ДТП, до суду не надано і судом таких не встановлено.

З цих підстав, суд апеляційної інстанції відхилив доводи апелянта, що дії останнього під час ДТП були викликані станом крайньої необхідності.

Отже, відсутні підстави для скасування постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2023 року щодо закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Каченюка Олега Ігоровича - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець