Справа № 710/1273/23 Провадження № 3/710/864/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2023 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Сивокінь С.С., розглянувши матеріали, які надійшли 18.09.2023 від відділу поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , посвідчення водія НОМЕР_1 видане 24.02.2017, притягувався до адміністративної відповідальності 05.07.2023 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, інші відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, за ч.2 ст.173-2 КУпАП, суду не відомі

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №918673 від 05.09.2023 складеного ПОГ ВП Звенигородського РВП капітаном поліції Сторчаком Сергієм Станіславовичем, гр. ОСОБА_1 14.08.2023 року о 22 годині 00 хвилин у АДРЕСА_3 , якого протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч.2 ст.173-2 КУпАП, повторно вчинив відносно свого сина ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його адрес нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції, як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.173-2 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ОСОБА_1 подав письмове клопотання у якому просив закрити справу через відсутність у діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначив, що матеріали справи не містять жодного доказу вчинення адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено.

Згідно із ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормами ч.2 ст.251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень п.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів щодо доказу вини правопорушника суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів та лише фіксує факт правопорушення, проте не є беззаперечним доказом вини особи, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

ОСОБА_1 не визнав своєї вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-3 КУпАП.

У графі протоколу про адміністративне правопорушення «свідки» будь-які записи відсутні. Натомість до матеріалів долучено письмове пояснення особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Щодо оцінки письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суд вважає за можливе, за аналогією застосувати норми Кримінального процесуального кодексу України, як норми найбільш наближені до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.4, 5 ст. 95 КПК України, який є найбільш наближеним до КУпАП, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу. Особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 97 КПК України суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів.

ОСОБА_3 не був безпосереднім очевидцем події, а лише мав спілкування із своїм онуком ОСОБА_2 у телефонному режимі.

Суд викликав ОСОБА_3 , з метою перевірки його показань, однак останній до суду жодного разу не з`явився.

У письмовому поясненні ОСОБА_4 зазначає про те, що вона не пам`ятає чи був 14.08.2023 року у АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 . До суду ОСОБА_4 також не з`явилася.

Ураховуючи встановлені обставини письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є недопустимим доказом у справі.

Потерпілий до суду не з`явився та свої покази не підтвердив.

Інших доказів матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Беручи до уваги наявні матеріали справи ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки «поза розумним сумнівом», належними та допустимими доказами вина останнього не доведена, а обставини зазначені в протоколі - не підтверджені.

Пунктом 1 ч.1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення потрібно закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ч.2 ст173-2, п.1ст.247, п.3 ч.1ст.284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя С.С. Сивокінь