КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 33/824/4980/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 359/7969/23

08 листопада 2023 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Твердохліба Максима Миколайовича на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2023 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 199474, 10 серпня 2023 року о 22 год. 45 хв. в с. Гнідин Бориспільського району вул. Виноградна, 2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп'яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку, результат огляду 1,20 , чим порушив п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Не погоджуючись з такою постановою суду, 12 жовтня 2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Твердохліб М.М. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2023 року, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга з урахуванням доповнень до неї мотивована тим, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зауважував, що зі змісту тексту постанови вбачається, що її винесено 06 вересня 2023 року, що не відповідає дійсності, оскільки судове засідання відбулося 05 жовтня 2023 року і у ньому було винесено оскаржувану постанову.

Зазначив, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушено вимоги п. 7 розділу ІІ Інструкції № 1376, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 року, якою передбачено що у протоколі не допускаються будь-які виправлення.

Посилався на те, що прилад, яким проводили освідування відсутній в переліку дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а відтак його результат є неналежним та не допустимим доказом.

Вказував, що вимагання від особи представлення доказів на свій захист та спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов'язком.

Вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджено допустимими доказами, поза розумним сумнівом, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Твердохліб М.М. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Вислухавши пояснення захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції дотримався вище зазначених вимог закону.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, та відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

На противагу доводам апеляційної скарги, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю письмових доказів, які правильно були враховані судом на обґрунтування своїх висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 199474 від 10 серпня 2023 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та ОСОБА_1 . При цьому, в рядку «Поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено - 1 бутилку пива 0,5 випив (а.с.2);

- результатами тесту на алкоголь за допомогою приладу «Драгер» (а.с. 3), який підписаний ОСОБА_1 , без будь-яких зауважень чи незгодою;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, результат огляду на стан сп`яніння позитивний - 1,20‰, з результатами згоден, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у відповідній графі (а.с. 9);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.7);

- розпискою, написаною ОСОБА_6 , який підтвердив факт залишення на зберігання транспортного засобу (а.с. 8);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому був зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння(а.с. 19).

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи про те, що зі змісту тексту постанови вбачається, що її винесено 06 вересня 2023 року, що не відповідає дійсності, оскільки судове засідання відбулося 05 жовтня 2023 року і у ньому було винесено оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки вбачається, що постанову винесено 05 жовтня 2023 року (а.с. 44-47) і під час засідання був присутній представник ОСОБА_1 .

Доводи про те, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушено вимоги п. 7 розділу ІІ Інструкції № 1376, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 року, якою передбачено, що у протоколі не допускаються будь-які виправлення, суд відхиляє, оскільки виправлення у протоколі (місяць його складання) не свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Інших доводів, які б підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_1 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Твердохліба Максима Миколайовича - залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2023 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.В. Кулікова