КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №363/4734/23 Головуючий у І інстанції - Рукас О.В.
апеляційне провадження №33/824/5050/23 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Гарницького Павла Петровича, переглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Гарницького Павла Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 10 жовтня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, -

установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 484113 від 29 серпня 2023 року вбачається, що 29 серпня 2023 року о 23 год. 06 хв. у м. Вишгород, по проспекту Шевченка, буд. 1, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки Renault Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції під відеозапис та в присутності двох свідків запропонували ОСОБА_1 пройти у встановленому законодавством порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу.

Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний, стан алкогольного сп`яніння 1,12 проміле.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 10 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, а матеріали справи направити на розгляд трудового колективу Благодійному фонду «Юрія Омельченка» для взяття на поруки.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ОСОБА_1 визнав що 29 серпня 2023 року вживав одну пляшку пива, оскільки не збирався нікуди їхати на автомобілі.

Однак, у зв`язку із війною, виявились форс-мажорні обставини і потрібно було поїхати допомогти хворій людині.

Зазначив, що ОСОБА_1 працює у Благодійному фонді «Юрія Омельченка», і позбавлення його права керувати транспортним засобом буде занадто суворим покаранням, адже він втратить можливість працювати та заробляти кошти на проживання та утримання своєї родини, в складний час, коли країна перебуває в стані війни, а будь-яка допомога та транспортний засіб для пересування та навіть допомоги іншим людям в цей період дуже необхідний.

Крім того, вказує, що ОСОБА_1 дуже кається у скоєному, жодного разу не притягався до будь-якої відповідальності, а тому трудовий колектив Благодійного фонду «Юрія Омельченка» вважає, що покарання для ОСОБА_1 буде занадто суворим заходом впливу, і тому вирішили звернутися до суду із заявою про передачу справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на розгляд трудового колективу, для застосування заходів громадського впливу з передачею ОСОБА_1 на поруки трудового колективу Благодійного фонду «Юрія Омельченка».

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Представник Вишгородської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9. «а» ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №484113 від 29 серпня 2023 року, складений у присутності ОСОБА_1 , особисто ним прочитаний, підписаний; зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено; містить пояснення ОСОБА_1 , в яких він підтверджує факт вживання алкогольних напоїв;

- у заяві та поясненнях ОСОБА_1 , в яких він визнав факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вину у його вчиненні;

- на відеозаписах, що записані у файли на DVD-R диск, що доданий до матеріалів справи про адміністративне правопорушення; на вказаних відеозаписах судом встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт добровільної згоди ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, позитивний результат огляду на стан сп`яніння, стан алкогольного сп`яніння 1,12 проміле; відсутність у ОСОБА_1 будь-яких заперечень та зауважень;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленням водія транспортного засобу на огляд до спеціального медичного закладу від 29 серпня 2023 року, в яких зафіксовано підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також зафіксовано результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу; результат огляду позитивний, стан алкогольного сп`яніння 1,12 проміле; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння містить підпис ОСОБА_1 , яким він засвідчує свою згоду з результатами проведеного огляду;

- у чеку тесту №00014 від 29 серпня 2023 року, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу Алкофор 507, з якого підтверджується факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, стан алкогольного сп`яніння 1,12 проміле; містить підпис ОСОБА_1 , яким він засвідчує свою обізнаність з результатами проведеного огляду за допомогою спеціального технічного засобу;

- у письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 та письмових поясненнях свідка ОСОБА_4 , з яких вбачається, що 29 серпня 2023 року близько о 23 год. 20 хв. у м. Вишгород проспект Шевченка, 1 вказані особи були залучені працівниками поліції в якості свідків огляду водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував автомобілем Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , на стан алкогольного сп`яніння; у присутності вказаних свідків ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу; результат огляду був позитивний, стан алкогольного сп`яніння 1,12 проміле;

- у розписці ОСОБА_5 від 29 серпня 2023 року, з якої вбачається факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами;

- у водійському посвідченні ОСОБА_1 , з якого вбачається наявність у нього права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.9 «а» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії працівників поліції, які складали протокол, не визнано протиправними у передбачений законом спосіб.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписами із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому достатньо повно відображені події, які відбувались 29 серпня 2023 року за участю ОСОБА_1 .

Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст.266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про призначення стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік, оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Разом з тим, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП має кумулятивний та безальтернативний характер, тобто позбавлення права керування транспортними засобами є обов`язковою мірою стягнення, яке не застосовується тільки до осіб, що не має спеціального права.

Будь-яких винятків щодо незастосування вказаного виду стягнення по відношенню до осіб, які вчинили правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, чинний КУпАП не передбачає, як і не передбачає можливості призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її зміни та скасування в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Суд апеляційної інстанції вважає обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, таким, що відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.33, ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Вишгородського районного суду Київської області від 10 жовтня 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга Гарницького П.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Гарницького Павла Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 10 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько