30.10.2023 227/2544/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Борисової Ю.В.,

особи, відносно якої

складено протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля адміністративні матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно адміністративного протоколу серії ААД № 022219 від 19.09.2023 року вбачається, що

19.09.2023 року о 12:40 годині в м.Добропілля по вул.Фестивальній, ОСОБА_1 керував транспортним засобом GEELY MR 715 A д.н.з НОМЕР_1 , з наявними ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння рук, бліде обличчя), продувати газоаналізатор алкотестер 6810 Драгер та проходити медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння відмовився та був направлений в наркологічне відділення та у наркологічному відділенні відмовився продувати та проходити медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що свою вину у вказаному правопорушенні не визнав та суду пояснив, що він дійсно він керував автомобілем GEELY MR 715 A д.н.з НОМЕР_1 19.09.2023 року о 12:40 годині, та був зупинений працівниками поліції, але поліцейські зупинили його безпідставно, не представившись почали перевіряти документи та зразу запропонували поїхати в лікарню, але у зв`язку з чим його направляють до лікарні йому не сказали. Він надав свою згоду та проїхав з ними до лікарні, де здав аналіз сечі, але його не прийняли для тестування, сказавши, що то не сеча, а чай. Вважає, що у поліцейського до нього було упереджене ставлення, тому він розцінював дії поліцейських як знущання над ним і тому внаслідок цих дій, він будучі в напруженому емоційному стані, який викликаний був неправомірними діями поліцейських, вже у лікарні коли йому не повірили щодо його біологічного середовища, не захотів більше нічого робити та був вимушений сказати, що відмовляється від будь якого подальшого огляду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що справа підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з такого.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння та відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на зазначений стан.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 022219 від 19 вересня 2023 року слідує, що ОСОБА_1 інкримінується відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупинити транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до частини 1 вказаної статті поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Огляд водія з метою виявлення чи перебуває останній у стані сп`яніння, з точки зору ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» не може бути підставою для зупинки транспортного засобу, так як не може бути візуально встановлено поліцейським під час руху транспортного засобу.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про

адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. (п. 8 вищевказаного Порядку).

Згідно п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Таким чином, вищезазначені нормативні акти чітко визначають, коли у поліцейського виникає право проводити огляд на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, а саме у поліцейського мають бути підстави вважати, що водії перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно до п. 8 Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння оформлена відповідним направленням, та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути чіткою, зрозумілою, такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, та яка не залежить від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб.

Натомість, посадовою особою, яка склала протокол щодо ОСОБА_1 не було дотримано зазначених положень нормативних актів та протокол щодо ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП складено за відсутності відповідних достатніх доказів про вчинення вказаного правопорушення.

З пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції безпідставно, йому не було роз`яснено причину зупинки, не оголошували взагалі, які ознаки сп`яніння в нього були виявлені. Поліцейські запропонували пройти огляд у медичній установі на що він дав свою згоду. Але слід зазначити, що відповідно до дослідженого відеозапису вбачається, що направлення до лікарні поліцейським оформлювалось вже лише в лікарні. В лікарні ОСОБА_1 здав аналіз сечі, але його не було прийнято для тестування, оскільки медичні працівники вирішили, що надане ним біологічне середовище, не є сеча, без проведення дослідження. З цього приводу виник конфлікт після якого він взагалі відмовився здавати будь-які аналізи та проходити огляд, оскільки у нього виникли неприязні стосунки з працівниками поліції та недовіра до їх дій.

Доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 та підтверджували законність зупинки останнього, наявність у останнього ознак наркотичного сп`яніння матеріали справ не містять.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису який мається на лазерному диску ALERUS DVD-R 4.7GB/120 min 16x speed, з фіксацією обставин події, працівниками поліції не було задокументовано обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Зміст досліджених судом відеодоказів не містить даних про те, що поліцейським озвучувались ОСОБА_1 причини зупинки.

Отже, досліджені докази свідчать, що обставини, визначені законом, які б давали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, були відсутні.

Із наведеного слідує, що умовою для виконання водієм вимог працівника поліції є передусім законність дій самого поліцейського.

Безпричинна зупинка водія поліцією не є законною, тому всі подальші вимоги поліції до нього, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, є незаконною, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також вищевказаний відеозапис не містить даних про те, що працівники поліції оголошували ОСОБА_1 встановлені в нього ознаки наркотичного сп`яніння, на підставі яких вони прийшли до висновку, що останній перебуває у стані сп`яніння, та пред`явили вимогу пройти у зв`язку з цим відповідний огляд.

Зі змісту направлення, яке міститься в матеріалах справи взагалі вбачається, що ніяких ознак сп`яніння у ОСОБА_1 виявлено не було, оскільки в графі "У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння" зазначено, що огляд поліцейським не проводився.

Факт відсутності ознак сп`яніння також підтверджується і змістом відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_1 при його зупиненні веде себе з поліцейськими адекватно, впевнено, виконує всі їх вимоги (надає на їх вимогу документи, погоджується їхати на медичний огляд до медичного закладу при тому, що поліцейськими взагалі не оголошується йому причини у зв`язку з чим він повинен проходити цей огляд та причини його зупинки).

З відеозапису подій, що відбувались у медичному закладі також вбачається, що ОСОБА_1 здав біологічне середовище, але медсестра з незрозумілих причин вважала, що надана ОСОБА_1 сеча не є такою. Далі відбувається огляд ОСОБА_1 в ході якого у останнього будь-яких предметів, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 підмінив біологічне середовище, не виявлено. Після цього, ОСОБА_1 обурений такими діями, знаходячись в схвильованому стані, категорично відмовляється повторно здавати біологічне середовище.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вимоги ч.ч. 1, 2, 5 ст. 266 КУпАП суд приходить до висновку, що огляд на стан сп`яніння було проведено з істотними порушеннями, що є підставою для визнання огляду на стан сп`яніння недійсним.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 130 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Добропільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови буде виготовлений 30 жовтня 2023 року.

Суддя О.В. Здоровиця