Справа№672/1101/23
Номер провадження 3/672/356/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Городок

Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Шинкоренко С.В., за участю секретаря Терещук Н.А., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гаджука В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від ВПД №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючого

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ставиться в вину те, що 10.09.23 о 17 год. 31 хв. він керував транспортним засобом марки Viper ZV-150-2R (мотоцикл) д/н НОМЕР_1 , по вул. Армійській, поблизу будинку №19 у м. Городку, Хмельницького району, Хмельницької області, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення), відмовившись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому заперечив, пояснивши, що того вечора він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вчинив під тиском працівників поліції. Так, одразу після зупинки, продувши якийсь алкотестер, наданий йому працівником поліції, він почув звуковий сигнал приладу і поліцейський повідомив йому про факт перебування у стані алкогольного сп`яніння. Для того, щоб у нього не вилучали транспортний засіб, поліцейський запропонував відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Злякавшись, він погодився на таку вимогу поліцейського.

Захисник Гаджук В.О. просить вказану справу закрити з підстав здійсненої працівниками поліції провокації ОСОБА_1 на вчинення вказаного адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що підставою для відмови у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 став тиск працівників поліції, зокрема у формі імітації огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням поліцейським власного алкотестера. По результатах такого огляду працівник поліції ніби то встановив факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а тому під загрозою вилучення транспортного засобу запропонував відмовитись від подальшого огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і було зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Допитаний у якості свідка інспектор поліції ОСОБА_2 у своїх поясненнях в судовому засіданні підтвердив факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який повертаючись із магазину віз із собою пиво. Підставою зупинки став факт керування без мотошолому. В подальшому, інспектор виявив у водія ознаку алкогольного сп`яніння запах із порожнини роту. Інспектор швидко дістав павербанк із своєї кишені та видаючи його за алкотестер запропонував водію у нього продути. Після цього натиснув кнопку на павербанку і той видав звуковий сигнал. Таким чином, інспектор створив у ОСОБА_1 враження того, що було зафіксовано перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. Після цього свідок повідомив водію, що він не буде вилучати у нього транспортний засіб у тому разі, якщо водій визнає свою вину та відмовиться від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Поліцейський пояснив, що він видавав павербанк за алкотестер з метою пересвідчитись чи дійсно водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння та чи визнає цю обставину. Свідок вважає свої дії цілком законними.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення встановлюються серед іншого: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків…, а також іншими документами.

Як об`єктивно встановлено суддею, ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та підставно був зупинений працівниками поліції, оскільки керував без мотошолому.

В ході спілкування з водієм поліцейським ніби то було виявлено у останнього ознаки сп`яніння. Однак наявність таких ознак заперечує ОСОБА_1 , вказуючи що у той день алкогольних напоїв він не вживав. Такі пояснення останнього є послідовними, оскільки і на дослідженому судом відеозаписі також вбачається, що ОСОБА_1 визнавав факт вживання алкогольних напоїв (пива) минулої доби. З врахуванням минулого часу навряд чи у ОСОБА_1 міг мати місце запах спиртного з ротової порожнини. Крім того, з переглянутого відеозапису цілком спростовується така ознака алкогольного сп`яніння, зазначена поліцейськими у протоколі про адміністративне правопорушення, як нечітке мовлення. Отже, зазначення завідомо відсутньої ознаки поліцейськими свідчить про їх явну упередженість.

Також, з пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , які повністю узгоджуються між собою, вбачається, що поліцейський дійсно імітував огляд водія на стан алкогольного сп`яніння за допомогою павербанку та увімкнення у останньому у потрібний момент звукового сигналу, що створювало враження у водія що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що зафіксовано за допомогою офіційного технічного пристрою. Уявність законності вказаної процедури та отриманих результатів створила для водія враження невідворотності покарання за дії, які він не вчиняв. В подальшому, що також визнається поліцейським, під загрозою вилучення транспортного засобу за ніби то керування у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , за рекомендацією поліцейського, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, допитаний у якості свідка поліцейський ОСОБА_2 , визнав факт того, що імітацію огляду на стан алкогольного сп`яніння він робив для того, щоб переконатись чи вживав водій алкогольні напої. Це свідчить про те, що поліцейський не виявив у водія жодних об`єктивних ознак алкогольного сп`яніння. У іншому разі, він би у передбаченому законом порядку запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, без будь-яких маніпуляцій, спрямованих на залякування водія та підштовхування до вчинення певних дій, потрібних поліцейському для штучного створення умов для фіксації адміністративного правопорушення.

КУпАП не містить визначення поняття провокація, як і в цілому національне законодавство. Натомість Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зробив дефініцію такого поняття та критерії для розмежування законних дій співробітників поліції від провокації до вчинення злочину.

У рішеннях ЄСПЛ, ухвалених у справах «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» та інших Судом зазначено те, що притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок провокації (підбурювання) із сторони поліцейських буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

Згідно ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з ч.3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, справу у провадженні слід закрити, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 266, 284, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - в провадженні закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Суддя: