Справа № 359/9395/23
№ 359/9397/23
Провадження № 3/359/4507/2023
№3/359/4508/2023
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши участю особи, яка притягається до відповідальності адміністративний матеріал, що надійшов від батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в:

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходяться адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за № 3/39/4507/2023 (справа №359/9395/23) за ст.122-4 КУпАП та № 3/359/4508/2023 (справа №359/9397/23) за ст.124 КУпАП.

Згідно протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обидва адміністративні матеріали по відношенню до ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП автоматизовано розподілено на головуючого суддю Вознюка С.М.

Розгляд вищезазначених адміністративних матеріалів було призначено на 10.10.2023 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №509516 від 18.09.2023 року, 17.09.2023 року о 10 год. 26 хв. в м. Бориспіль по вул. Косогона, 5/1 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 будучи учасником ДТП, не зупинилася на місці пригоди, чим порушив п. 2.10 (а), за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №509517 від 18.09.2023 року, 17.09.2023 року о 10 год. 26 хв. в м. Бориспіль по вул. Косогона, 5/1 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 , під час зміни напрямку руху не була уважною, внаслідок чого допустила наїзд на перешкоду, а саме бордюрний камінь. Внаслідок ДТП бордюрний камінь отримав механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 (б), п.10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Під час судового засідання, яке відбулося 10.10.2023 року судом на обговорення поставлено питання про об`єднання в одне провадження адміністративних матеріалів по відношенню до ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП та ст.124 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання з`явився та не заперечувала щодо об`єднання в одне провадження вищезазначених адміністративних матеріалів.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Вказані матеріали складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд. У зв`язку з чим, на підставі вимог ст. 36 КУпАП дані матеріали підлягають об`єднанню в одне провадження.

Пунктом 2.22 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173 визначено, що у разі об`єднання судових справ в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою. Відповідно до постанови суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи та відмітки про об`єднання справ із зазначенням номера нової судової справи.

На підставі викладеного, з метою недопущення порушення прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП та ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти адміністративній справі єдиний унікальний номер провадження № 3/359/4508/2023 та справи № 359/9397/23.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнала та зазначила, що під час роз`їзду із зустрічним транспортним засобом була вимушена дотримуватися крайньої правої сторони, тому в цей момент допустила наїзд на невідомий предмет. Просила врахувати лист заступника командира батальйону патрульної поліції, який був наданий на її звернення щодо законності встановлення бордюрного каменю.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомившись з матеріалами справи, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, судом не встановлений.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до вимог п. 2.10 (а) ПДР України водій зобов`язаний у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Тобто, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП характеризується наявністю виключно прямого умислу.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинила дії спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння матеріали справи не містять.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, визначеного ст. 122-4 КУпАП, під час розгляду адміністративного матеріалу в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд також прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, письмовими доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 509517 від 18.09.2023 р., який складений та підписаний уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з яким ОСОБА_1 ознайомлена та який нею власноручно підписано; схемою місця ДТП, що приєднана до протоколу про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18.09.2023 року та іншими матеріалами справи. Дані, що містяться у зазначених джерелах доказів, вказують на вину ОСОБА_1 у порушенні вищезазначених вимог ПДР України.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Своїми діями, які виразились у порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, а саме п.2.3 (б), п.10.1 ПДР України, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ст. 124 КУпАП.

Водночас, з листа заступника командира батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Мінасяна Саргіса №Л-475/41/40/2/02-2023 від 06.10.2023 року вбачається, що відділенням безпеки дорожнього руху було здійснено перевірку та встановлено, що бордюрний камінь по вул. Косогона, 5/1 в м. Бориспіль встановлено без дозволу органів місцевого самоврядування. Власника приватного будинку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.140 та видано вимогу щодо його монтажу. Станом на 04.10.2023 року дана вимога виконана.

У відповідності до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

За змістом ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує правам і свободам громадян, якщо ця небезпека за даних обставини не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною ніж відвернена шкода.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності, однак лише у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Таким чином, суду необхідно встановити, чи були вчинені ОСОБА_1 дії, які кваліфіковано працівником поліції як адміністративне правопорушення, у стані крайньої необхідності.

Дії ОСОБА_1 хоч і свідчать про порушення п.2.3 (б), п.10.1 ПДР України, однак, за встановлених у ході судового розгляду фактичних обставин справи, остання була вимушена вчинити такі дії. Вказане, на думку судді, свідчить про те, що ОСОБА_1 діяла в стані крайньої необхідності.

При цьому, суддя враховує, що окрім пошкодження бордюрного каменю, який встановлено без дозволу органів місцевого самоврядування, інших наслідків не настало.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку за таких обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 діяла в стані крайньої необхідності, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, слід закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 36, ст.122-4, ст.124, 245, 247, 268, 280, ч.2 ст. 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 3/359/4507/2023 (справа №359/9395/23) за ст. 122-4 КУпАП та № 3/359/4508/2023 (справа №359/9397/23) за ст.124 КУпАП в одне провадження.

Присвоїти адміністративній справі єдиний унікальний номер провадження № 3/359/4507/2023 та справи № 359/9395/23.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення її до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк