Справа № 163/392/23
Провадження № 3/163/581/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

представника Волинської митниці Федчишиної С.Ф.,

захисника Кривошея А.М.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0783/20500/22 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , водія ФОП « ОСОБА_2 », РНОКПП НОМЕР_1 , закордонний паспорт НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення з приховуванням від митного контролю через митний кордон України товару - «Причіп вантажний, двоосний, - для перевезення вантажів, новий, - марки "WEEKEND", модель "W350A", шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, покупця (одержувача) товару та неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

04.12.2022 близько 18 год. 56 хв. заїхав в зону митного контролю митного поста «Устилуг» Волинської митниці по смузі руху «червоний коридор» у напрямку «в?їзд в Україну» водієм автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_3 з товаром - причеп марки «Weekend W350A», p.№. НОМЕР_4 , призначений для використання по дорогах загального користування;-такий що був у використанні, вантажопідйомність - 2000 кг, маса в разі максимального завантаження 3000 кг, - календарний рік виготовлення - 2022р.; колір-сірий; -торгівельна марка "WEEKEND", країна виробник-Польща».

Для проходження митних формальностей подав посадовій особі митного органу товаросупровідні документи: умову купівлі-продажу (UMOWA KUPNA SPRZEDAZY) від 02.12.2022 б/н, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 від 01.12.2022, МД типу IM EE NUA205030/2022/031644 від 02.12.2022, письмову митну декларацію від 04.12.2022 та довіреність від 02.12.2022 N1629.

Відповідно до вищевказаних документів продавцем товару є ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) ( АДРЕСА_2 ), покупцем - ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) ( АДРЕСА_3 ), а вартість переміщуваного товару становить 1800,00 Євро.

В результаті проведення повного митного огляду транспортного засобу марки транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_6 , ручної поклажі та особистих речей у громадянина України ОСОБА_1 було виявлено та вилучено товаросупровідний документ на вказаний причіп-лафет, а саме експортну декларацію MRN 22PL391010E3298809 від 02.12.2022 на 1 аркуші та фактуру (Faktura) No22-FVS/0369 від 01.12.2022, які знаходились в водія серед особистих речей з іншими документами.

Відповідно до виявленого документу продавцем товару «Причіп вантажний, двоосний, - для перевезення вантажів, новий, - марки "WEEKEND", модель "W350A", - є фірма «Weekend Anna Skorupa» (PI, Unislwa 10A, 61-063 Poznan), покупцем (одержувачем) - ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ( АДРЕСА_2 ), а вартість переміщуваного товару становить 20900,00 польських злотих, що відповідно до офіційного курсу валют НБ України становить 169992,24 грн. (4449,47 Євро).

Таким чином, ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товар«Причіп вантажний, двоосний, - для перевезення вантажів, новий, - марки "WEEKEND", модель "W350A", шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, покупця (одержувача) товару та неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

ОСОБА_1 на розгляд справи в суді не з`явився.

Його захисник адвокат Кривошей А.М. не заперечив проти проведення засідання без участі підзахисного, надав пояснення та підтримав подану в канцелярію суду ОСОБА_1 заяву про визнання ним вини.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.483 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном для проходження по «червоному коридору», митною декларацією ОСОБА_1 , довіреністю ОСОБА_9 на уповноваження ОСОБА_1 на придбання транспортного засобу за кордоном, умовою купівлі-продажу від 02.12.2022 року, міжнародною декларацією MRN, фактуру №22-FVS/0369, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , службовою запискою, актом про проведення огляду UA 205110/2022/009814, відповіддю митних органів Республіки Польща, заявою ОСОБА_1 , в якій останній свою вину визнав. .

При вирішення питання про обсяг відповідальності ОСОБА_1 встановлено таке.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

У рішенні у справі Краєва проти України від 13 січня 2022 року (заява № 72858/13) Європейський суд з прав людини, констатувавши, що сума штрафу, накладеного на заявницю за порушення митних правил (частина перша статті 483 Кодексу), становила надмірне втручання в її право власності всупереч вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції, зазначив, зокрема, що: відповідно до частини першої статті 483 Кодексу, згідно з якою заявницю було визнано винною, штраф у розмірі, що дорівнює вартості товару, що є дуже великою сумою, та конфіскація товару були обов`язковими заходами без жодних винятків; відсутність дискреції стосовно цього не дала українським судам можливості врахувати індивідуальні обставини, що позбавляє сенсу будь-яку оцінку; Європейський суд з прав людини вже зазначав, що подібна жорстка система не здатна забезпечити потрібний справедливий баланс між вимогами загального інтересу та захистом права особи на власність (§ 31).

Частина 1 статті 483 МК України в разі доведеності вини особи передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Таке стягнення є безальтернативним і позбавляє суд врахувати характер і суспільну шкідливість правопорушення та особу винного.

З огляду на сформульовані Конституційним Судом України, зокрема і в рішенні КСУ від 5 липня 2023 року № 5-р(ІІ)/2023 яким санкцію статті 483 Митного кодексу України визнано неконституційною, підходів до розуміння принципу індивідуалізації юридичної відповідальності принцип індивідуалізації юридичної відповідальності у процедурі притягнення особи до адміністративної відповідальності має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Згідно зі статтею 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний Суд України неодноразово наголошував, що відповідно до принципу верховенства права (правовладдя) законодавець може обмежувати конституційні права людини і громадянина за дотримання умов, визначених Конституцією України. „Право власності не є абсолютним, може бути обмежене, однак утручання в це право може здійснюватися лише на підставі закону з дотриманням принципу юридичної визначеності та принципу домірності, який вимагає досягнення розумного співвідношення між інтересами особи та суспільства, зазначено в Рішенні Суду. Установлення обмеження прав людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що воно є домірним (пропорційним) та суспільно потрібним.

Приписи статті 41 Конституції України є співвідносними з відповідними приписами статті 1 протоколу Першого до Європейської конвенції з прав людини. Європейський суд з прав людини у справі «Краєва проти України/Krayeva v. Ukraine» від 13 січня 2022 року (заява № 72858/13), констатував, що сума штрафу, накладеного на заявницю за порушення митних правил (частина перша статті 483 Кодексу), становила надмірне втручання в її право власності всупереч вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції для того, щоб відповідати вимозі домірності, суворість санкцій має відповідати тяжкості правопорушень, за які їх призначають ».

Європейський суд з прав людини вказав, що „ для того, щоб відповідати вимозі домірності, суворість санкцій має відповідати тяжкості правопорушень, за які їх призначають . Принцип домірності (пропорційності) має бути дотриманий не лише при визначенні норм, які стосуються суворості санкції, а й при оцінці тих факторів, що їх має бути взято до уваги при визначенні санкції » [рішення у справі Imeri v. Croatia від 24 червня 2021 року (заява № 77668/14), § 84].

Крім того, на думку Європейського суду з прав людини, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції вимагає, щоб будь-яке втручання обґрунтовано відповідало [правомірній] меті. Іншими словами, потрібно досягти „справедливого балансу» між вимогами загальних потреб суспільства і вимогами захисту фундаментальних прав людини. Цього балансу не буде досягнуто, якщо особі або особам, яких це стосується, доведеться нести особистий і надмірний тягар [див., зокрема, рішення у справах The Former King of Greece and Others v. Greece [GC] від 28 листопада 2002 року (заява № 25701/94), ECHR 2000-XII, § 79, § 82; Jahn and Others v. Germany [GC] від 30 червня 2005 року (заяви №№ 46720/99, 72203/01, 72552/01), ECHR 2005-VI, § 8194; Gogitidze and Others v. Georgiа від 12 травня 2015 року (заява № 36862/05), § 97].

За вказаних обставин суд при призначення міри відповідальності ОСОБА_1 виходить із принципу альтернативності покарання а саме: штраф або конфіскація чи штраф з конфіскацією чи без такої, і за фактичними обставинами цієї справи прийшов висновку, що застосування до ОСОБА_1 і штрафу, і конфіскації предметів порушення митних правил, що передбачено санкцією ч.1 ст.483 МК України, буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Витрати по справі на зберігання автомобіля судом не стягуються з огляду на примусове відчуження автомобіля за умов правового режиму воєнного стану.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і накласти на нього стягнення у виді конфіскації у власність держави «Причіп вантажний, двоосний, - для перевезення вантажів, новий, - марки "WEEKEND", модель "W350A", вилученийза протоколом №0783/20500/22, вартістю 82 002 гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета