П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ікорська Є. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого приватним виконавцем,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

03.10.2023 року о 23:25 год. за адресою: вул. П. Сагайдачного, 14, м. Київ, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - електросамокатом «Bolt» № 750-585, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що вони з сестрою керували самокатом, він тримався за сестру позаду, сестра була попереду. До них під`їхали поліцейські і зробили зауваження, що вони вдвох рухаються самокатом, вони продовжили рух, поліція їх наздогнала. З вікна поліцейський почав їм казати зупинитися, він сперечався, сестра різко загальмувала і вдарилася підборіддям. Поліцейські вибігли і звинуватили його в тому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Запропонували проти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився. Він не признавався, що він не водій, оскільки не хотів привертати увагу до сестри, яка була на обочині з розбитим підборіддям. Не заперечував, що вживав алкоголь 03.10.2023.

У судовому засіданні за клопотанням захисника була допитана свідок ОСОБА_1 , яку було повідомлено про обов`язок, передбачений ст. 272 КУпАП, дати правдиві пояснення та повідомити все відоме їй по справі. Свідок повідомила, що 03.10.2023 близько 23:00 год їхала з братом удвох на електросамокаті «Bolt», вона керувала самокатом, брат тримався за неї, до них під`їхала поліція і зробила зауваження, що їдуть вдвох на одному самокаті, брат з ними поспілкувався, через декілька хвилин поліція знову під`їхала і зробила зауваження. Вона зупинилась різко і впала, ударившись підборіддям об самокат, почала плакати, брат її підняв. Поліцейський сказав її брату, що він п`яний. Вона пішла на обочину, а брат спілкувався з поліцейським. На початку комендантської години закінчили оформлення документів. Повідомила, що брат не вживав алкоголь протягом дня взагалі. Зазначила, що вона трималась за кермо електросамоката, а брат тримався за її плечі.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Вознюк В. А. підтримав письмові пояснення, подані у судовому засіданні, окрім того зазначив, що не знайшов будь-якого законодавчого акта, який прирівнює електросамокат до транспортного засобу.

У письмових поясненнях зазначено, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є водій транспортного засобу у розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху, тобто особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії, а отже його не можна вважати як водія. Указує, що у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизована суть адміністративного правопорушення, а саме - не вказано, за яких підстав поліцейський вважав, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки не зазначено, які саме ознаки сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 згідно з Інструкцією. Указує, що з метою визнання особи винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, обов`язковим для доведення у своєму взаємозв`язку є такі обставини: законність вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння, дотримання процедурного порядку пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння, факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а також факт керування транспортним засобом, у разі недоведеності однієї із обставин, в діях особи не може бути встановлено склад правопорушення. Вважає, що інспектор поліції допустив грубе порушення вимог чинного законодавства. Зазначає, що відеозапис не є безперевним, що ставить під сумнів у автентичності оригіналу. Указує на те, що працівник поліції при спілкуванні з сестрою запитав у неї, чому вони тікали, коли він сказав їм зупинитись, на що вона відповіла, що хотіла зупинитись. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено незаконно, а тому просить провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Також клопотання містить заперечення щодо обставин, які стосуються іншої справи та не мають відношення до указаного протоколу про адміністративне правопорушення, що складений стосовно ОСОБА_1 .

При винесенні постанови стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права практику Європейського суду з прав людини.

Так Європейський суд з прав людини 06 жовтня 2022 року (заява № 13063/18) у справі «Бантиш та інші проти України» констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з небезсторонністю суду з огляду на відсутність сторони обвинувачення, тобто, прокурора, під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене, для розгляду указаного адміністративного матеріалу про дату, час і місце судового засідання повідомлено прокурора, проте останній у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Неприбуття у судове засідання прокурора не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, зокрема, виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР - ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до п. п. 67, 68 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 9901/159/19 водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 524561 від 03.10.2023, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, інформаційною карткою водія та DVD-диском з відеозаписом.

Аналізуючи докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважаю, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Із відеозапису з нагрудної камери № 471215 вбачається, що працівники поліції 03.10.2023 о 23:25 год рухаються у службовому автомобілі, через водійське вікно інспектор висуває вимогу зупинитись, застосовуючи звуковий сигнал, повідомляючи, що учасники руху їдуть по зустрічній смузі. Працівник поліції вийшов зі службового автомобіля, зафіксовано, що чоловік підіймає жінку, яка упала з електросамоката, та зазначає, що вони їхали на самокаті. У працівника поліції виникло припущення, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього відчувався запах алкоголю. На запитання чоловіка, що вони порушили, працівник поліції пояснив водію, що останній рухався на транспортному засобі по зустрічній смузі. Поліцейський встановив особу водія. Водій вказав, що не вважає, що електросамокат є транспортним засобом, а тому порушень в його діях немає. Працівник поліції оглянув водія. На запитання працівника поліції, чому не зупинявся водій, останній повідомив, що він не автомобілем керував. На вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився. На запитання, що водій вживав із алкогольних напоїв, останній повідомив, що нічого не вживав. Інспектор повторно вказав, що відчуває від водія запах алкоголю, тому пропонує йому визначити стан сп`яніння ОСОБА_1 , на що останній відмовився проходити огляд на місці зупинки, а також у лікаря-нарколога. Працівник поліції роз`яснив водію наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснив водію права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також надав можливість викликати захисника, оскільки водій виявив бажання мати захисника. Працівник поліції повторно роз`яснив водію, що саме він порушив, зазначив ознаки сп`яніння, на що водій повідомив, що він не буде проходити огляд, зазначив, щоб поліцейський складав на нього протокол. У цей час під`їхав інший екіпаж патрульної поліції, якому ОСОБА_1 пояснив, що катався на самокаті, алкоголь не вживав, огляд на стан сп`яніння проходити не буде. Працівник поліції пояснив водію, що електросамокат прирівняний до транспортного засобу. Водій повідомив, що нічого підписувати не буде. Працівник поліції підійшов до сестри водія, уточнив, чи не потребує медичної допомоги, на що остання повідомила, що не потребує. Після того, як працівник поліції роз`яснив санкцію статті 130 КУпАП, сестра запитала у інспектора, чи не можуть вони відпустити брата, оскільки ситуація тяжка, вони з Харкова, їх будинок взірвали, через що вона отримала запалення мозку. На запитання поліцейського чому вони не зупинились на його вимогу, сестра повідомила, що вона хотіла, однак брат дуже перенервував. Зафіксовано процедуру оформлення адміністративного матеріалу та ознайомлення водія з ним. Водій від підписів відмовився.

Із нагрудної камери № 474392 вбачаються ті ж самі події, які зафіксовані на камеру № 471215, однак, необхідно звернути увагу, що при перегляді відеозапису у сповільненому режимі зі швидкістю 0,25х о 23 год 26 хв 08 секунд зафіксовано, що з лівої сторони паралельно службовому автомобілю рухаються чоловік із жінкою на електросамокаті: жінка попереду, чоловік позаду, руки чоловіка знаходяться на кермі електросамоката. Чути, як після вимоги поліцейського зупинитись, жінка каже: «Тормози, ОСОБА_1».

Отже, суддя критично оцінює пояснення свідка ОСОБА_1 та не бере такі до уваги, оскільки вони не узгоджуються з обставинами, що мали місце 03.10.2023, та не відповідають дійсності в частині положення рук ОСОБА_1 під час руху елетросамоката та здійснення саме ним керування електросамокатом, а також в частині вживання алкогольних напоїв у той день водієм. Указані пояснення слід розцінювати як такі, що спрямовані ввести в оману суд з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Щодо тверджень захисника та ОСОБА_1 , що електросамокат не є транспортним засобом, слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» електричний колісний транспортний засіб - це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Як убачається з положень п. 1.10 Правил дорожнього руху транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Постановою Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 127/5920/22 визначено, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна.

Таким чином, особа, яка керує електричним колісним транспортним засобом, є водієм транспортного засобу, у розумінні положень п. 1.10 Правил дорожнього руху, та повинна виконувати вимоги 2.5 ПДР України.

Твердження захисника, що працівником поліції не вказано виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 є хибними, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 524561, направленні водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану сп`яніння указано ознаки сп`яніння, виявлені працівником поліції: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Окрім того із відеозапису вбачається, що працівник поліції, підійшовши до водія, повідомив останньому, що відчуває запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 .

Щодо визнання відеозапису недопустимим доказом, оскільки такий є не безперервним, суддя указує, що зупинення та відновлення відеозапису з нагрудної камери не спотворює обставин, є послідовним та логічним.

Слід відзначити, що відповідальність водія настає саме за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а тому факт відмови є визначальним для кваліфікації дій правопорушника за ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу електросамокату «Bolt», на вимогу водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у лікаря-нарколога відмовився, а тому у нього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, стимулювання його до правомірної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 130, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Єлізавета ІКОРСЬКА