ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2370/23 Справа № 199/7897/23 Суддя у 1-й інстанції - ДЯЧЕНКО І. В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника Шутліва С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Шутліва Сергія Сергійовича, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

У постанові суду зазначено, що 14.09.2023 о 05:35 годині в м. Дніпро по вул. Донецьке шосе, 1м, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Prado», державний номерний знак НОМЕР_1 », з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори співробітників поліції № 471431, № 470937, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційні скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року та просить закрити провадження по справі.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування, посилаючись на положення ст.ст.251,255,266 КУпАП та практику ЄСПЛ зазначає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є сумнівною, а дії працівників поліції, які мали місце в ранковий час по вул. Донецьке шосе, 1м, м.Дніпро є незаконними. Аргументує тим, що працівниками поліції жодних пояснень та підстав з приводу зупинки автомобіля за керуванням ОСОБА_1 зазначено не було, а під час спілкування один з поліцейських використовував мобільний додаток (телеграм), з якого, на твердження ОСОБА_1 , отримував вказівки від невідомої особи щодо перевірки його особи, з подальшим фотографуванням обличчя останнього. Більше того, після того, як йому було запропоновано проїхати до медичного закладу для огляду він одразу погодився та запитав у працівників поліції чи доставлять вони його назад до автомобіля. Однак, співробітники поліції йому відмовили у цьому та відповідно до вимог чинного законодавства не відсторонили його від керування транспортним засобом, після чого він продовжив керування автомобілем далі.

Крім того, звертає увагу, що ОСОБА_1 погодився проїхати до медичного закладу для проходження огляду на виявлення або невиявлення стану наркотичного сп`яніння, однак вмотивованої відповіді від поліцейських, на якій підставі він має пройти даний огляд, не отримав. При цьому, на переконання сторони захисту, поліцейські безпідставно зазначили таку ознаку сп`яніння, як тремтіння пальців рук, яка притаманна одній із ознак алкогольного сп`яніння, а не жодним чином наркотичному сп`янінню.

Поміж іншого, в поданій апеляційній скарзі сторона захисту, зазначає, що працівниками поліції письмове направлення на медичний огляд не видавалося, а відеофіксація має неповну зйомку подій, що мали місце під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Шутлів С.С. підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, але його неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими/ в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 5572089 від 14.09.2023 року; рапорт працівника поліції від 14.09.2023 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписи з нагрудних камер патрульних поліцейських №474131, №470937.

Однак, перевіряючи вказані докази, суд апеляційної інстанції дійшов до переконання, що вони не вказують прямо або опосередковано на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на таке.

За матеріалами справи ОСОБА_1 заперечував свою вину під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2023 року серії ААД № 5572089 від 14.09.2023 року (а.с.1) вбачається, що 14.09.2023 о 05:35 годині в м. Дніпро по вул. Донецьке шосе, 1м, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Prado», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори співробітників поліції № 471431, № 470937, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У протоколі в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зафіксовано Без апиєнта, Нет договора. Крім того, зафіксовано, що було тимчасово вилучено ПВ: ВХі963331 від 11.08.2023 року та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ПК354600 від 14.09.2023 року. Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія ним отримана, що підтверджується його особистим підписом.

Згідно направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.09.2023 року (а.с.3) вбачається, що ОСОБА_1 було виписано направлення до КП ДБКЛПД ДОР для проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Згідно рапорту поліцейського вз.2 роти 1 батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області Мирошніченка О.В. від 14.09.2023 року (а.с.2), вбачається, що 14.09.2023 року, заступивши на патрулювання, на території м. Дніпро, у складі автопатруля Легіон-124, сумісно з поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Степанчуковою К.М. о 05:35 годині за адресою: м.Дніпро, АНД р-н, вул. Донецьке шосе, 1 м, ними було зупинено т/з «Toyota Prado», д.н.з. НОМЕР_2 , згідно п.3 ч.1 ст.35 ЗУ Про Національну поліцію. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння вищевказаний водій відмовився у встановленому законом порядку. На водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Посвідчення водія було вилучено та видано тимчасовий дозвіл. Згідно ст.266 КУпАП вищевказаного водія було відсторонено від керуванням ТЗ. Автомобіль передано тверезому водію. До матеріалів справи долучено відео з нагрудних відеореєстраторів 470937, 471431.

Крім того, судом апеляційної інстанції були відтворені відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які містяться у 1 файлі на одному компакт-диску, долученому до матеріалів справи (обкладинка диска не пронумерована).

Так з відеофайлу export-44vcn тривалістю 00:00:00 01:00:35, який містить поєднання двох відеозаписів з нагрудних бодікамер поліцейських та фрагментарну перерву у часі фіксації подій, вбачається,що 14.09.2023 року о 05:32 годині працівниками патрульної поліції по вул. Донецьке шосе, 1м, був зупинений транспортний засіб т/з «Toyota Prado», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Після зупинки, на прохання поліцейської водій надав на перевірку посвідчення водія, яка подивившись документ, запитала у водія чи не зупиняли його раніше, чи була у нього відповідальність адміністративна чи кримінальна, на що останній спочатку відповів, що не зрозумів запитання, а потім надав зустрічне питання: Що ви маєте на увазі, той випадок, що влітку на Лівобережний викликали патрульну поліцію через те, що п`яна дівчина разом з чоловіками напала на його дружину, він її надавав, а потім була заява, чи це вона має на увазі? На дане питання поліцейська невпевнено відповіла, що вона в принципі питає за відповідальність, тобто можливо раніше він притягався, чи раніше щось там відбувалося таке. Після чого ОСОБА_1 відповів, що Говоріть як є, що ви маєте на увазі, що сталося?. На що поліцейська йому повідомила, що зупинено його на підставі п.3 ч.1 ст.35 ЗУ Про Національну поліцію, а саме у зв`язку з тим, що є повідомлення від громадян, що водій або транспортний засіб можуть бути об`єктом або знаряддям вчинення адміністративного або кримінального правопорушення, у зв`язку з чим є необхідність перевірити його особу та транспортний засіб, на що ОСОБА_1 надав згоду.

Далі, у зв`язку з вищевикладеними обставинами, поліцейським на підставі ст.34 ЗУ Про Національну поліцію було проведено поверхневий огляд водія ОСОБА_1 , його транспортного засобу, за результатами чого будь-яких заборонених предметів або речей виявлено не було. Після чого, поліцейська повідомила водію, що свої документи він може забрати, але повинен ще залишитися на місці, оскільки вони його не відпускають.

На запитання ОСОБА_1 Чому?, інший поліцейський, який весь час спілкувався з кимось за допомогою мобільного застосунку Телеграм та перебував на відстані, підійшов до нього і запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, на що отримав відповідь останнього, що Скільки я маю його проходити? Через вас я майже не втратив роботу, у мене є три висновки лікаря. Однак договорити він не зміг, у зв`язку з тим, що його перебила поліцейська, яка йому повідомила, що Згідно сумісного наказу МОЗ та МВС №1452/735, вона вбачає в нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло. При цьому, поліцейський, який запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, відійшов в бік до службового автомобілю та знову почав спілкуватися із невідомою особою по телефону.

На вказане ОСОБА_1 почав заперечувати, говорив, що у поліцейських до нього упереджене ставлення, оскільки у нього наявні два негативні висновки щодо стану сп`яніння та ще один знаходиться у лікарні.

Разом з тим, оглянувши надані висновки, поліцейська повідомила, що для них вони не мають жодного значення, оскільки датовані груднем 2022 року та лютим 2023 року. При цьому, ОСОБА_1 зауважив, що останній раз його зупиняли місяць тому і даний висновок знаходиться у лікарні, на що поліцейська відповіла Ну так ви ж зараз його надати нам не можете!.

Після цього, поліцейська ще раз запропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога у спеціалізованому закладі, на що останній повідомив, що це більше схоже на їх упереджене ставлення до нього, він буде судитися, але погодився проїхати до лікарні, а коли підійшов до свого автомобіля запитав у поліцейського чи привезуть вони його після огляду назад до авто, на що отримав відповідь, що ні, оскільки Інструкція не містить вказівок, що після проведення огляду поліцейські повинні привезти водія до автомобіля.

З подальшого перегляду відеозапису, який містить в собі перерву в часі 10 хвилин, вбачається, що ОСОБА_1 , на неодноразові пропозиції поліцейських проїхати до медичного огляду для проходження огляду на стан сп`яніння відповідав, що поліцейські упереджено до нього ставляться, проїхати на огляд він згоден, але лікарня з його місцезнаходженням знаходяться у протилежним кінцях міста, йти пішки звідти він не збирається, а для таксі не має грошей.

Вказана поведінка ОСОБА_1 і була розцінена поліцейськими, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, після чого йому повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Подальшою відеозйомкою зафіксовано ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом складеного відносно нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП та надання його копії.

Отже, зазначені на цих відеофайлах фактичні обставини та зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації містять суперечності, оскільки зі змісту переглянутих відеозаписів з бодікамер працівників патрульної поліції вбачається, що поліцейські самостійно створили умови, за яких ОСОБА_1 вимушений був відмовитися від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, так як після зупинки транспортного засобу під його керуванням, перевірки документів, поверхневої перевірки його особи, автомобілю, у поліцейських не виникало підозр наявності у останнього ознак наркотичного сп`яніння та вони з`явилися лише після того, як один з поліцейських, після спілкування по мобільному телефону, раптово запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, а інша поліцейська, яка за декілька секунд до цього віддала йому посвідчення водія і в той момент не вбачала будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, підтримала свого колегу та вже повідомила ОСОБА_1 , що вона вбачає ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення від 14.09.2023 року серії ААД №5572089 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП не можна вважати належним та допустимим доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд погоджується з твердженнями сторони захисту про упереджене ставлення працівників патрульної поліції до особи ОСОБА_1 , оскільки зі змісту копій висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.12.2023 року, 22.02.2023 року, 11.08.2023 року ( а.с.21,22,23) вбачається, що в період з грудня 2022 року по серпень 2023 року ОСОБА_1 був три рази зупинений працівниками патрульної поліції та КП ДБКЛПД ДОР проходив огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак усі результати були негативними.

Разом з тим, апеляційний суд наголошує, що судом першої інстанції було вірно встановлено, що ОСОБА_1 пасивно, багаторазово, відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак місцевим судом належним чином не враховано та не проаналізовано вищевикладені обставини, зокрема, причин, які обумовили ОСОБА_1 до такої пасивної відмови від медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, не можна вважати допустимим доказом у даному випадку рапорт працівника патрульної поліції ОСОБА_2 (а.с.2), на який посилався місцевий суд у своєму рішенні, оскільки патрульний поліцейський, як свідок, є зацікавленою особою та його пояснення не мають об`єктивного підтвердження.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пункту 12 розділу I Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, за результатами судового розгляду суд апеляційної інстанції дійшов до переконання про відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду у медичному закладі, у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння, керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначений законом спосіб. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника Шутліва С.С. підлягає задоволенню, а постанова судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року підлягає скасуванню, із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Шутліва Сергія Сергійовича задовольнити.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 рокупро визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО