Справа №601/3057/23
Провадження № 3/601/1423/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Клим Т.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 25 жовтня 2023 року о 22:48 год. на вул. Вишнівецька м. Кременець водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням алкотестеру "Драгер 6810" проба позитивна 0,52 проміле тест №5779. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, суду пояснив, що отримав телефонний дзвінок від сусідів його батька, який проживає в м. Чортків, вони повідомили, що бригада швидкої допомоги у непритомному стані госпіталізувала його батька ОСОБА_2 у Чортківську міську лікарню з діагнозом: Гострий обширний інфаркт, клінічна смерть. Терміново потрібний був дозвіл на операцію. Після чого з дружиною негайно виїхали з дому, перебуваючи на зв`язку з лікарем. Просив долучити до матеріалів справи виписку із медичної картки хворого №8036 ОСОБА_2 та протокол ендоваскулярнного втручання №243 від 25.10.2023.

Обставини вини ОСОБА_1 , що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджуються матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №450150 від 25.10.2023; висновком про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, показами алкотестеру "Драгер 6810", відеозаписом виявлення правопорушення та огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до умов статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно вимог ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність визначається як стан, за якого особа правомірно заподіює шкоду інтересам, що охороняються державою, щоб усунути небезпеку, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, за умови неможливості усунути цю небезпеку іншими засобами, якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

Отже, крайня необхідність це суб`єктивне право кожної людини. ОСОБА_1 на думку суду, діяв у стані крайньої необхідності, усвідомлюючи, що існує реальна небезпека для життя батька ОСОБА_2 . В даному випадку він вимушено порушив охоронювані державою інтереси у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пояснення ОСОБА_1 підтверджується і відеозаписом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що порушення ОСОБА_1 п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України вчинено ним в стані крайньої необхідності, а тому у відповідності до п. 4 ч.1 ст.247 КУпАП справа підлягає закриттю через вчинення особою дій в стані крайньої необхідності.

Законом України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закриттям провадження по справі відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 , 221, 268, 291, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 4 ч. 1 ст.247 КУпАП - вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Суддя: