Справа № 644/5830/23
Провадження № 3/644/1704/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 листопада 2023 р. м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

судді Черняка В.Г.,

секретаря судових засідань Анохіної А.О.,

адвокатів Ніколаєва В.О.,

Гринишина Є.В.,

Варфоломєєвої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С ТА Н О В И В:

На розгляд суду від УПП в Харківській області ДПП України надійшли матеріали по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП.

За обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 455395 від 31.07.2023 року - 31.07.2023 року о 14.08 годині водій ОСОБА_1 по вул. Біблика, б.29 в м.Харкові керував автомобілем «Ssang Yong Korando» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`янінням на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора DRAGER ALKOTEST 6820 та в медичному закладі КНП ХОР ОНД відмовився чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За матеріалами про адміністративне правопорушення - Свідки чи потерпілі не залучались, велась відеозйомка, до протоколу додані рапорт, акт огляду, направлення на огляд, відеозапис БК 472933. Документи не вилучались.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 455395 від 31.07.2023 року - не визнав та пояснив, що 31.07.2023 року у нього був запланований особистий захід, який передбачав можливість вживання спиртних напоїв, тому він ще зранку викликав водія ОСОБА_2 , останній весь день перебував за кермом його автомобіля та возив його. По обіді, водій привіз його до будинку АДРЕСА_2 , припаркував автомобіль у дворі будинку АДРЕСА_2 , та пішов у магазин за сигаретами.

У двір будинку приїхала поліція, та попросили перепаркувати автомобіль, так як у нього був ще один ключ від автомобіля, він перепаркував автомобіль, потім пішов додому. Потім до нього в квартиру зайшли поліцейські та зачитали протокол про адміністративне правопорушення.

31.07.2023 року по вул. Біблика, б.29 в м.Харкові, як це зазначено в протоколі, він взагалі не керував автомобілем «Ssang Yong Korando» номерний знак НОМЕР_1 .

Під час судового розгляду судом було задоволено клопотання адвоката Ніколаєва В.О. про допит ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у якості свідків.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 31.07.2023 року не перебував за кермом, він викликав водія, вранці приїхав водій ОСОБА_2 і вони разом пішли. ОСОБА_1 взагалі рідко їздить за кермом, коли приїхала поліція вона казала, що він не перебував за кермом, і подія відбувалася у дворі будинку № 29 по вул. Франтішка Крала в м. Харкові.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 31.07.2023 року він цілий день автомобілем «Ssang Yong Korando» номерний знак НОМЕР_1 возив, як водій, ОСОБА_1 . Близько 14 години він привіз ОСОБА_1 до його будинку, пішов за сигаретами, припаркував авто за адресою вул. Франтішка Крала, б. 29 м. Харків, коли повернувся, вже на місці була поліція.

Судом досліджено відомості з відеозаписів фіксації обставин правопорушення, наданих Управлінням патрульної поліції в Харківській області до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 455395 від 31.07.2023 року стосовно ОСОБА_1 .. Із наданих на диску, долученому до протоколу відеозаписів факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Ssang Yong Korando» номерний знак НОМЕР_1 , як і обставини зупинення авто - не вбачається взагалі.

Заслухавши під час судового розгляду пояснення ОСОБА_1 , пояснення допитаних судом за клопотаннями свідків, дослідивши додані до протоколу матеріали по справі суд приходить до наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П. 2.5 ПДР України зобов`язує саме водія, а не будь яку іншу особу, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законодавець покладає обов`язок щодо збирання доказів на посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) (частина 2 статті 251, пункт 1 частини 1 статті 255 КУпАП).

Відповідно, поліцейський, як суб`єкт уповноважений на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП зобов`язаний збирати докази.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення саме у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З протоколу серії ААД № 455395 від 31.07.2023 року за викладеною фабулою і зазначених обставин слідує, що водій ОСОБА_1 о 14.08 годині 31.07.2023 року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за адресою: вул. Біблика, б. 29, тоді як із протоколу серії ААД № 516076 від 31.07.2023 року, доданого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 о 14.08 годині 31.07.2023 року не справився із керуванням та допустив наїзд на перешкоду за адресою: вул. Франтішка Крала, б. 29, тобто допустив одночасно два правопорушення у різних місцях в один і той же самий час.

За можливим фактом керування ОСОБА_1 транспортним засобом біля будинку № 29 за адресою: м. Харків, вул. Франтішка Крала, протокол не складався.

Інших доказів, які б доводили той факт, що о 14.08 годині 31 липня 2023 року ОСОБА_1 керував ТЗ за адресою: м. Харків, вул. Біблика, 29, матеріали справи не містять, що вказує на відсутність події та складу адміністративного правопорушення у вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 455395 діях.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Конвенція про захист прав та основоположних свобод 1950 року і практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішеннях ЄСПЛ неодноразово зазначалось, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У відповідності з пунктом 31 рішення ЄСПЛ у справі «Маліж проти Франції» (справа №26135/95), де суд встановив, що у разі, якщо адміністративне правопорушення передбачає покарання у вигляді можливого позбавлення права керування транспортним засобом чи істотного штрафу, то таке покарання є «кримінальним» у сенсі Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року та на нього розповсюджуються гарантії, встановлені статтею 6 Конвенції.

Стандарти, які встановлено Конвенцією для кримінального провадження, поширюються ЄСПЛ також на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й постанову у справі про адміністративне правопорушення, якщо розмір штрафу є істотним (як це, зокрема, відбувається у цій справі, оскільки розмір штрафу перевищує прожитковий мінімум у 10 разів, а мінімальну заробітну плату у майже 4 рази) та покарання передбачає позбавлення права керування ТЗ на певний строк, а тому цій справі про адміністративне правопорушення по своїй суті є притаманним кримінальний характер (схожий висновок зазначений у пункті 39 рішення ЄСПЛ від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України», заява №16347/02).

Суд з з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять жодного об`єктивного та належного доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в часі і за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме вул. Біблика, 29 в м. Харкові, не підтверджується і відомостями з відеозаписів фіксації обставин правопорушення, наданими додатком до протоколу .

За таких обставин в діях громадянина ОСОБА_1 порушень вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, і як наслідок складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки судом на підставі ретельно досліджених під час судового розгляду належних і допустимих доказів не встановлено.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У своїх численних рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що дотримання органами державної влади або уповноваженими службовими особами встановленої законом процедури притягнення особи до юридичної відповідальності є невід`ємним елементом права особи на справедливий суд констатованого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже будь-яке відхилення від встановленого порядку є порушенням та не може гарантувати застосування до особи справедливих правових заходів закладених в нормах чинного законодавства.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

За таких обставин, провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33 - 38, 247, 276, 283 - 285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя: В.Г. Черняк