ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 Справа №607/19648/23

Провадження №3/607/8098/2023

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши в м. Тернополі матеріали, які надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2023 року близько 13 год. 00 хв. громадянка ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 вчинила відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, фізичного характеру, а саме нанесла ляпас рукою в голову та область вуха, та чинила моральний тиск, чим порушила вимоги п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнала та вказала, що дій, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення вона не вчиняла.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши докази у справі, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 зазначеного вище Закону).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч.1 ст.1 зазначеного вище Закону).

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена наступними доказами, зокрема:

- відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №982017 від 09 жовтня 2023 року;

- письмовою заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 14 вересня 2023 року, згідно яких остання вказує, що її донька ОСОБА_1 систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство;

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 повністю підтримала свої письмові пояснення, які знаходяться в матеріалах справи від 14 вересня 2023 року та додатково пояснила, що 08 вересня 2023 року у її квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , її дочка ОСОБА_1 вчинила відносно неї домашнє насильство, а саме агресивно заставляла мити посуд, який вона кинула в раковину, а також нанесла своєю рукою ляпас в праву частину голови потерпілої.

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 30 вересня 2023 року, згідно яких їй, зі слів ОСОБА_2 , відомо про факт систематичного вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї матері, що виражається в агресивній поведінці. Крім цього, зазначила, що 08.09.2023 року ОСОБА_1 нанесла удар у вухо ОСОБА_2 .

За таких обставин, перевіривши надані докази на предмет належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів на предмет достатності для прийняття рішення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто вчинення дій психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 і тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що домашнього насильства відносно ОСОБА_2 вона не вчиняла, суд до уваги не бере, оскільки вони спростовуються іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , а також наданими в судовому засідання поясненнями потерпілої. На думку суду, пояснення ОСОБА_1 надані нею з метою уникнення адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, обстановку його вчинення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення, те, що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, її майновий стан, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в мінімальному розмірі, визначеному Законом.

Саме таке стягнення, на думку суду, буде слугувати належною мірою відповідальності за вчинене, а також зможе запобігти вчиненню нових правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 173-2, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

СуддяЛ. В. Делікатна