Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/1142/23
Єдиний унікальний №733/1656/23
Постанова

Іменем України

13 листопада 2023 року м.Ічня Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Вовченка А.В.

при секретарі Мошенець Л.М.,

розглянувши матеріали справи, що надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, РНОКПП - НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2023 року в 00 год.46 хв. в смт.Парафіївка по вул. Шевченка Прилуцького району Чернігівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився на боді камеру поліцейського. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху , за що відповідальність передбачена ч. 1ст. 130 КУпАП .

У відповідності до ст.268 КУпАП, суд наділений правом розглянути справу у відсутність особи лише при наявності достатніх даних, про її належне повідомлення про час та місце розгляду справи. ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений до суду не з`явився.

Згідно ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаного вбачається, що судом вжито усі належні заходи, щодо повідомлення порушника про час і місце розгляду справи, останньому, під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, було роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції, ст.268 КУпАП, він був обізнаний про те, що дана адміністративна справа передається на розгляд до Ічнянського районного суду Чернігівської області, та мав, за бажання, об`єктивну можливість як особисто так і скориставшись послугами адвоката, дізнатись на сайті "Судова влада" про виклик до суду, прийняти участь при розгляді справи, однак не скористався своїми правами. Тож, з урахуванням викладеного, строків, передбачених ст.38 КУпАП, вбачається необхідним розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства

охорони здоров"я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров"я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 також підтверджена дослідженими матеріалами справи, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № , складеним 23 вересня 2023 року поліцейським РПП ВПД №1 Прилуцького РВП Хайлук А.А., відеозаписом подій 23 вересня 2023 р. за участю водія ОСОБА_1 , копією постанови про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Згідно рапорту поліцейського Крихтенко О.В. був відсторонений від керування.

В судовому засіданні досліджений відеозапис, на якому ОСОБА_1 визнає, що незадовго до зупинки поліцейськими випив 1 літр пива, після чого керував транспортним засобом. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився на місці та в лікарні.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, приймаючи до уваги відсутність у ОСОБА_1 критичного ставлення до скоєного, про що свідчить неявка до суду без поважних причин, та приходить до висновку про застосування стягнення в межах санкції цієї статті, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, та є достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим правопорушенням.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з порушника судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує його право керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість ) гривень 80 копійок .

Згідно ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: штраф в подвійному розмірі, тобто 34 000 гривень. Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення. Суддя А. В. Вовченко