Справа № 950/2199/23
Номер провадження 3/950/976/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2023 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., при секретарі судового засідання Сивоконь А.І., з участю: представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката Всильця С.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД№ 008150 від 03.08.2023 року ОСОБА_1 , звинувачується в тому, що він 03.08.2023 року о 15:51 год., по вул. Гастелло, в м. Лебедин, Сумської області керував автомобілем ЗАЗ-1102, номерний знак: НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що було визначено за допомогою спеціального технічного засобу DRAGER ARNA-0369, на місці зупинки, зі згоди водія, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Василець С.О., в судовому засіданні наголосив, що ОСОБА_1 , винуватим себе не визнає, та пояснив, що він 03.08.2023 року о 15:51 год., по вул. Гастелло, в м. Лебедин, Сумської області не керував автомобілем ЗАЗ-1102, номерний знак: НОМЕР_1 , так як даний автомобіль належить ОСОБА_2 , а він взагалі перебував у статусі пасажира, оскільки даний транспортний засіб був у несправному стані, і не міг рухатися, де до нього під`їхали працівники поліції та стали звинувачувати його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, хоча факту зупинки транспортного засобу не було. Після спілкування, працівники поліції, звинуватили ОСОБА_1 , в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці, так як у них виникають підозри у перебуванні його у вищезазначеному стані, на що, останній погодився. Після того як працівники поліції запропонували йому спеціальний технічний засіб DRAGER ARNA-0369, на місці зупинки, який був у зібраному стані, мундштук у який теж уже був приєднаний, але він його продув, на що прилад встановив стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 при ньому не розпаковувався, на прохання до медичного працівника який проводив його огляд, на відбір у нього біологічних матеріалів для проведення повної експертизи, отримав відмову. Свідки при проходженні вищезазначених процедур були відсутні взагалі, які б могли підтвердити чи спростувати вище зазначені події. Від керування ОСОБА_1 , транспортним засобом відсторонений не був. Відео доказ, який мається в матеріалах справи та був досліджений під час судового засідання, не дає підстав, для того, щоб визнати ОСОБА_1 , винним у даному адміністративному правопорушенні, оскільки відеофіксація декілька разів зупинялася без будь-якої причини, а потім через проміжок часу продовжувалася, що унеможливлює дійти висновку про винуватість останнього.

Вислухавши представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката Васильця С.О., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що досліджені судом докази не дають підстав зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак, суд вважає, що даний доказ не підтверджує вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення та знаходить обґрунтованими доводи про недоведеність висунутих звинувачень.

Разом з цим, в судовому засіданні представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Василець С.О., надав пояснення, що ОСОБА_1 , винуватим себе не визнає, та пояснив, що він 03.08.2023 року о 15:51 год., по вул. Гастелло, в м. Лебедин, Сумської області не керував автомобілем ЗАЗ-1102, номерний знак: НОМЕР_1 , так як даний автомобіль належить ОСОБА_2 , а він взагалі перебував у статусі пасажира, оскільки даний транспортний засіб був у несправному стані, і не міг рухатися, де до нього під`їхали працівники поліції та стали звинувачувати його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, хоча факту зупинки транспортного засобу не було. Після спілкування, працівники поліції, звинуватили ОСОБА_1 , в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці, так як у них виникають підозри у перебуванні його у вищезазначеному стані, на що, останній погодився. Після того як працівники поліції запропонували йому спеціальний технічний засіб DRAGER ARNA-0369, на місці зупинки, який був у зібраному стані, мундштук у який теж уже був приєднаний, але він його продув, на що прилад встановив стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 при ньому не розпаковувався, на прохання до медичного працівника який проводив його огляд, на відбір у нього біологічних матеріалів для проведення повної експертизи, отримав відмову. Свідки при проходженні вищезазначених процедур були відсутні взагалі, які б могли підтвердити чи спростувати вище зазначені події. Від керування ОСОБА_1 , транспортним засобом відсторонений не був. Відео доказ, який мається в матеріалах справи та був досліджений під час судового засідання, не дає підстав, для того, щоб визнати ОСОБА_1 , винним у даному адміністративному правопорушенні, оскільки відеофіксація декілька разів зупинялася без будь-якої причини, а потім через проміжок часу продовжувалася, що унеможливлює дійти висновку про винуватість останнього.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши наявні у справі докази, дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку про недоведеність звинувачень ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю згідно зі ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 245, 251, 252, 280 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду скарги через Лебединський районний суд Сумської області.

Суддя: Олександр ЧХАЙЛО