Провадження №: 3/755/6464/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Курило А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сельцо, Брянської обл., Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, працюючого директором філії ҐТОВ «СП Десса», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-? КпАП України,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №526031 від 10.09.2023 року, « ОСОБА_1 , 10 вересня 223 року, приблизно о 21 годині 16 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характерів відносно дружини, ОСОБА_2 , яке полягало у нецензурній лайці, штовханнях, забирав телефон, у результаті чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров?ю, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-? КпАП України».

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він зі своєю дружиною розлучається, крім того до суду подана позовна заява про визначення місця проживання дитини, тому в день події його колишня дружина, яка проживає окремо від нього та їх спільного сина, приблизно 1,5 місяці, прийшла щоб забрати дитину. Син відмовлявся піти з своєю мамою, тому остання вчинила скандал та намагалась силою забрати його. ОСОБА_3 почав плакати, тому колишня дружина сильно розізлилась, почала кричати та висловлюватись нецензурною лайкою, погрожувати йому, після чого викликала поліцію, а він пішов заспокоювати сина. Домашнє насильство вчинила його дружина по відношенню до їх спільного сина, а не він. Також просив провадження у справі закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, копії - термінового заборонного припису стосовно кривдника, форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, пояснення, позовної заяви про визначення місця проживання дитини, ухвалу про відкриття провадження у справі, довідку про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №1509-1 від 15.09.2023 року, довідки №483764 від 13.09.2023 року, витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності на наявності судимості», договору купівлі-продажу нерухомості від 11.12.2006 року, довідки №01-16/432 від 19.09.2023 року, довідки про доходи вих.№9 від 14.09.2023 року, довідки від 18.09.2023 року, інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, характеристики, приходить до наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормаст.173-? КпАП України передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Отже, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-? КпАП України, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4, 7 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Нормами статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства» передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Таким чином, під домашнє насильство психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-? КпАП України, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї. Під домашнє фізичне насильство підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно нанесено побої, заподіяно тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості. Під домашнє економічне насильство підпадають діяння щодо позбавлення житла, їжі, одягу, перешкоджання у отриманні послуг лікаря, заборона або примушення до праці.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання чи словесні образи не формують собою психологічне насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним з джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення, а тому дотримання правил щодо його складання є обов?язковим.

Відповідно до п.9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення». Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КпАП України, за якою складено протокол, з конкретизацією суті порушення.

Так, у порушення вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення некоректно викладена суть правопорушення, а саме: не зазначено, у чому саме (в яких діяннях, діях, бездіяльності) ОСОБА_1 виражалося домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характерів відносно співмешканки, тобто не конкретизовано об`єктивну сторону вчиненого адміністративного правопорушення.

Із письмових пояснень ОСОБА_2 , які містяться у матеріалах справи, вбачається, що її чоловік, із яким вона розлучається, не впустив її до квартири, у присутності їх двох дітей /а.с.5/.

Разом із тим, як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1 , його дружина намагалась насильно забрати сина, який не хоче із нею жити, тому і влаштувала скандал із викликом поліції.

Із інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи №98943010 від 11.09.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а згідно поданої до суду позовної заяви ОСОБА_1 просить суд визначити місце проживання сина із ним, за місцем його реєстрації, що спростовує обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та пояснення ОСОБА_2 , які містяться у матеріалах справи та виключає відповідальність ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-? КпАП України.

Відповідно до ст.245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч.2 ст.251 КпАП України, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КпАП України.

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов?язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Вина ОСОБА_1 поза розумним сумнівом недоведена, що свідчить про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-? КпАП України.

Суд, враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.252 КпАП України, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-? КпАП України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.34, 38, 247 ч.1 п.1, 252, 280-285, 289, 291, 294 КпАП України, суд,-

у х в а л и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-? КпАП України - закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: