Провадження № 3/201/4298/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 вересня 2023 року о 15 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «БМВ», д/н НОМЕР_1 , в районі буд. № 8-а по вул. Героїв Крут в м. Дніпрі стала учасником дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого якої пошкодила автомобіль «Субару», д/н НОМЕР_2 , після чого залишила місце пригоди та не повідомила поліцію. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, однак у судове засідання не прибула, при цьому захисник останньої, з`явившись до суду, наполягав на розгляді справи за відсутності своєї підзахисної, письмові пояснення якої просив долучити до матеріалів справи.

Водій ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , вважаючи винуватість останньої у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною поза розумним сумнівом, на підтвердження чого також надала фотографії з місця ДТП, зафіксовані свідком події, який повідомив їй про обставини, механізм цієї пригоди, причетний автомобіль та його індивідуальні ознаки, як то колір та номерний знак, водій якого залишив місце пригоди, очевидцем якої вона не була, оскільки залишила свій автомобіль на місці для паркування та знаходилась у відділенні пошти, після чого, повернувшись побачила пошкодження на своєму автомобілі.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушниці ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортами поліцейських, складеними за результатами вжитих заходів щодо розшуку порушника та оформлення матеріалів за фактом ДТП; схемою місця дорожньо-транспортної події від 07 вересня 2023 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, після якої залишив місце пригоди водій автомобіля «БМВ», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 , у зв`язку з чим уповноваженою посадовою особою графічно було зображено лише пошкоджений автомобіль «Субару», д/н НОМЕР_2 , також зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень автомобіля «Субару», механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; долученими за ініціативи водія ОСОБА_2 фотографіями з місця ДТП, якими зафіксовані причетні транспортні засоби «БМВ», д/н НОМЕР_1 , та «Субару», д/н НОМЕР_2 , в місці пригоди; реєстраційною карткою на транспортний засіб «БМВ», д/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 ; поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 042090 від 19 вересня 2023 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.

Таким чином доводи сторони захисту про непричетність ОСОБА_1 до обставин цієї пригоди суд визнає неприйнятними, оскільки під час судового розгляду достовірно встановлено, що в час та місці, зазначені в протоколі автомобіль «Субару», д/н НОМЕР_2 , знаходився без руху, а отже лише діями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності могли бути завдані відповідні пошкодження, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , яка, відповідно до власних письмових пояснень, не заперечувала того факту, що в час та місці, зазначені в протоколі вона дійсно керувала автомобілем «БМВ», д/н НОМЕР_1 . Водночас в обстоювання своєї позиції стороною захисту не було надано належних доказів на підтвердження непричетності ОСОБА_1 до цієї пригоди, а тому, в умовах бездіяльності правопорушниці, неможливо достовірно перевірити її доводи або наявність алібі, як доказу невинуватості останньої, таким чином всі альтернативні пояснення представлених доказів надзвичайно малоймовірні. Також про доведеність обставин, які підлягають доказування свідчать надані у судовому засіданні, а також під час оформлення даного протоколу показання потерпілої ОСОБА_2 , які є чіткими та послідовними, а також такими, які зіставляються та взаємоузгоджуються як між собою, так і з іншими письмовими матеріалами справи, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності, що дозволяє покласти їх в основу даного процесуального рішення.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Субару», після чого правопорушницею було залишено місце пригоди.

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушниці в залишенні водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність, а також те, що є обґрунтовані підстави, що остання не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне накласти на правопорушницю адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушниці судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьох тисяч чотирьохсот гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі п`ятисот тридцяти шести гривень вісімдесяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко