Справа №461/2656/23
Провадження №3/461/2390/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., з участю представника Львівської митниці Державної митної служби України Лубоцького Б.І., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 31.01.2018 року, виданий 5335,

за ч.6 ст.481 МК України, -

В С Т А Н О В И В :

05.04.2023 року о 03 год. 30 хв. гр. України ОСОБА_1 , слідуючи в приватну поїздку з Республіки Польща в Україну через митний пост «Яворів» п/п «Грушів» Львівської митниці в якості пасажира рейсового автобуса марки «PLAXTON ELITE-І», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в`їхала в зону митного контролю, обравши для проходження митного контролю канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»).

Під час здійснення митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про пасажирів, які у ньому переміщуються через митний кордон України, в АСМО «Інспектор» спрацювала АСАУР (коди 401-1, 801-1 «По даній особі(особам) наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення...») що стосується гр. ОСОБА_1 , яка 24.02.2022р. ввезла на митну територію України через митний пост Волинської митниці в митному режимі тимчасове ввезення до 60 днів транспортний засіб марки «FORD FOCUS» реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , країна реєстрації - Республіка Польща.

Враховуючи строки тимчасового ввезення, зазначені в зобов`язанні про зворотнє вивезення №UA205020/2022/2160, встановлені ч. 4 ст. 380 Митного кодексу України, транспортний засіб марки «FORD FOCUS» реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , країна реєстрації - РП, підлягав вивезенню з митної території України в термін до 25.04.2022 року

Відповідно до вимог ст. 192 Митного кодексу України, до найближчого митного органу у визначені строки тимчасового ввезення до 60 днів гр. ОСОБА_1 з повідомленням про обставини події, у зв`язку з якими порушено ці строки, та про місцезнаходження транспортного засобу не зверталася, жодних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, під час митного оформлення не надала

В письмових поясненнях гр. ОСОБА_1 зазначила, що не вивіз транспортний засіб вчасно з причин аварії.

Таким чином, гр. України ОСОБА_1 перевищила встановлений строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки «FORD FOCUS» реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_5 , країна реєстрації - РП на митну територію України більше ніж на тридцять діб

ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.526 МК України, вважаю можливим розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не з`явилася на виклик до суду, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , у судове засідання не прибув, скерував на адресу суду пояснення, відповідно до яких факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення заперечив. Зазначив, що транспортний засіб фактично тимчасово ввезено на митну територію України громадянином України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який до початку повномасштабної військової агресії рф проти України проживав на території Польщі. Отримавши звістку від свого сина ОСОБА_4 про повномасштабне вторгнення рф на територію України, ОСОБА_1 вимушена була 24.02.2022 перетнути кордон на згаданому транспортному засобі під керуванням свого другого сина ОСОБА_3 для подальшої евакуації своєї невістки ОСОБА_5 , яка була на той час вагітною на восьмому місяці, та його 4-річного сина. Оскільки ОСОБА_1 не має водійського посвідчення, керування транспортного засобу здійснював ОСОБА_3 . 28.02.2022 року ОСОБА_1 , забравши невістку і її сина, залишила Україну, про що свідчить відмітка в її закордону паспорті, а транспортний засіб залишила на свого сина ОСОБА_3 , оскільки тз потребував ремонту. ОСОБА_3 , відремонтувавши транспортний засіб, використовував в подальшому його для евакуації людей та на користь територіальної оборони, Збройним силам України в допомозі відсічі і стримуванні збройної агресії рф. Транспортний засіб неодноразово зазнавав ушкоджень, обстрілів, потребував ремонту, а після ремонту був знову задіяний Збройними Силами України. У зв`язку із вказаними обставинами, мобілізований військовослужбовець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не мав права перетину державного кордону та не міг вивезти транспортний засіб за межі митної території України. Таким чином, у гр. ОСОБА_1 були об`єктивні перешкоди, які не надавали можливості до закінчення терміну вивезти автомобіль. У зв`язку із наведеним, просив провадження у справі про порушення митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України щодо ОСОБА_1 закрити через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Представник Львівської митниці Державної митної служби України в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, покликаючись на матеріали справи.

Заслухавши представника Львівської митниці Держмитслужби, вивчивши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п.3 ч.1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Згідно ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Статтею 280 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, покладено обов`язок з`ясування чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.481 МК України відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Перевіривши матеріали справи та надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.6 ст.481 МК України.

Факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується даними: протоколу про адміністративне правопорушення №0355/20900/23 від 05.04.2023 року, копією паспорта, контрольного талону, свідоцтва про реєстрацію т/з, витягом з інформаційних систем ДМСУ, доповідною запискою та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні митного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, тобто остання перевищила строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

При цьому, з огляду на викладені правові норми та дослідженні в судовому засіданні матеріали справи, суд враховує те, що причиною вчинення ОСОБА_1 правопорушення стало те, що транспортний засіб фактично тимчасово ввезено на митну територію України громадянином України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який до початку повномасштабної військової агресії рф проти України проживав на території Польщі.

Встановлено, що транспортний засіб було ввезено на територію України 24.02.2022 року, а саме, отримавши звістку від свого сина ОСОБА_4 про повномасштабне вторгнення рф на територію України, 24.02.2022 ОСОБА_1 вимушена була перетнути кордон на згаданому транспортному засобі під керуванням свого другого сина ОСОБА_3 для подальшої евакуації своєї невістки ОСОБА_5 , яка була на той час вагітною на восьмому місяці, та його 4-річного сина.

Оскільки ОСОБА_1 не має водійського посвідчення, керування транспортного засобу здійснював її син ОСОБА_3 .

28.02.2022 року ОСОБА_1 , забравши невістку і її сина, залишила Україну, про що свідчить відмітка в її закордону паспорті, а транспортний засіб залишила на свого сина ОСОБА_3 , оскільки тз потребував ремонту.

ОСОБА_3 , відремонтувавши транспортний засіб, використовував в подальшому його для евакуації людей та на користь територіальної оборони, допомагав Збройним силам України у відсічі і стримуванні збройної агресії рф. Транспортний засіб неодноразово зазнавав ушкоджень, обстрілів, потребував ремонту, а після ремонту був знову задіяний Збройними Силами України.

У зв`язку із вказаними обставинами, військовослужбовець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не мав можлмивості перетнути державний кордон та не міг вивезти транспортний засіб за межі митної території України, а ОСОБА_1 , як було встановлено раніше, залишила на той момент Україну, крім цього вона не має посвідчення водія і не могла самостійно вивезти автомобіль.

Таким чином, суд вважає, що у гр. ОСОБА_1 були об`єктивні перешкоди, які не надавали можливості до закінчення терміну вивезти автомобіль.

Із зазначеного слідує, що дії гр. ОСОБА_1 не були спрямовані на спричинення шкоди громадським або державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Таким чином, враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, малозначимість та невисоку суспільну небезпеку, особу гр. ОСОБА_1 , а саме: те, що вона вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зважаючи на вид та розмір передбаченого покарання, мету призначення покарання та співмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, те, що наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не спричинили істотної шкоди державним чи суспільним інтересам, приходжу до переконання, що гр. ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за порушення митних правил у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, ст.ст. 459, 461, 487, 526, 528 МК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 Митного кодексу України закрити.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско