Справа № 443/1286/23 Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І.
Провадження № 33/811/1316/23 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевчук-Філімон Наталії Мирославівни на постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 23 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 на а/д Н-09 смт. Нові Стрілища 396 км+450 м керував транспортним засобом «FordFocus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» ПДР, за що відповідальність передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шевчук-Філімон Н.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушення норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу на те, що працівниками поліції нерозбірливо й дуже швидко було процитовано положення законодавства щодо права на допомогу захисника, проте не було з`ясовано чи бажає ОСОБА_1 скористатись правом на допомогу захисника; не було проінформовано причину зупинки ТЗ з детальним описом підстав зупинки; проведений працівниками поліції огляд був незаконний, з причин відсутності підстави для зупинки ТЗ; не було вручено «направлення на огляд до медичного закладу».

Окрім того, до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування пропуску, якого покликається на те, що справа розглянута без участі ОСОБА_1 та його захисника, а повний текст ОСОБА_1 отримав поштою 04.09.2023 року.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник будучи повідомленими про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції в судове засідання не з`явилися.

При цьому, адвокат Шевчук-Філімон Н.Я. подав клопотання про розгляд апеляційної скарги без їхньої участі.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Зазначені адвокатом Шевчук-Філімон Н.М. причини пропуску строку на оскарження, апеляційний суд визнає поважними та такими, що перешкодили їй своєчасно звернутися до суду за апеляційною скаргою, зважаючи на, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених в судовому засіданні доказів, яким суддя місцевого суду дав належну оцінку і навів у постанові.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серія ААД №016624 від 03 липня 2023 року, встановлено, що ОСОБА_1 на а/д Н-09 смт. Нові Стрілища 396 км+450 м керував транспортним засобом «FordFocus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» ПДР, за що відповідальність передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, які під час спілкування з водієм виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти йому огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу або у закладі охорони здоров`я. На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер». Після отримання результату тесту 0,88 проміле працівник поліції роз`яснив, що цей результат перевищує встановлену норму та свідчить про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не заперечував щодо результатів тесту, не висловив жодних сумнівів у справності приладу «Драгер».

Згідно з наявним в матеріалах справи результатом тесту «Драгер» показник алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 0,88 проміле (а.с. 2).

Також матеріали справи містять акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено результати огляду на стан сп`яніння 0.88%. В графі з результатами згоден особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 поставив свій підпис.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписом працівників поліції.

У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, то огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. При цьому, водій самостійно на власний розсуд вирішує це питання і не зобов`язаний вказувати причини з яких він не погодився з отриманим результатом.

Разом з тим, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу також свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Не містять матеріали справи також доказів оскарження у встановленому законом порядку дій поліцейських під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно проведеного службового розслідування, висновки якого могли би спростувати усвідомлений ОСОБА_1 факт проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо невручення письмового направлення на огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я є необґрунтованими, оскільки направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, працівник поліції може виписати у разі виявлення бажання особи пройти медичний огляд в медичному закладі. За інших обставин, направлення не надається.

З наявного у справі відеозапису, під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, убачається що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 жодних зауважень, про нерозуміння процитованих положень працівниками поліції, не висловлює й не наполягає на залученні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення захисника. Будь-яких зауважень з цього приводу не мав (протилежного не встановлено).

Також, всупереч доводам апелянта, підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, захисник оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Отже, водій ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що районний суд правильно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова районного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити адвокату Шевчук-Філімон Наталії Мирославівні строк апеляційного оскарження постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 23 серпня 2023 року.

Постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 23 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Шевчук-Філімон Наталії Мирославівни без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк