Провадження № 3/202/6444/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Маринін О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , ІПН відсутній в матеріалах справи.

за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

20.05.2023р о 16.30 у м. Дніпро, Індустріальний район, вул. Батумська б.13, ОСОБА_1 керував мопедом Yamaha днз б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку,чим порушив п.2.5. ПДР України. Подія зафіксована на камери 475559,47336.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив що не керував мопедом, він хотів продати свій мопед, для чого попередньо віддав його для того, щоб покупець перевірив його. 20.05.2023 покупець приїхав до двору лікарні № 6 та залишив його, пішовши за грошами. Він стояв пив пиво, вирішив наостанок зробити фото на фоні мопеду та під`їхала поліція, звинувативши його у керуванні у нетверезому стані. Насправді він не керував мопедом, а тільки стояв біля нього. Шолом тримав у руці у зв`язку з необхідністю робити фото. Також пояснив, що під час оформлення протоколу він ці обставини не повідомляв поліцейським. Разом з тим підтвердив той факт, що його бачили та звернулися до нього службовці ОСОБА_2 , коли він вживав пиво на території лікарні. Свою провину у скоєному не визнав, просив закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Мисечко К.О. на підтвердження версії ОСОБА_1 заявила клопотання про виклик свідка ОСОБА_3 , який мав підтвердити версію ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведення огляду на стан сп`яніння, регламентовано ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно п. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки алкогольного сп`яніння визначено п.1.3 Інструкції, серед яких виявлені інспектором поліції у ОСОБА_1 запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про законність висунутих інспектором поліції вимог до водія ОСОБА_1 про необхідність проведення огляду на встановлення стану сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 , порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, незважаючи на невизнання своєї вини, провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи:

-диском із відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , як особі яка керувала ТЗ, поліцейським було повідомлено про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, після чого на пропозицію пройти огляд ОСОБА_1 відповів відмовою. (тайм код відео 03.33- 04.14 хв.)

Окрім того зі змісту відео вбачається, що військовослужбовець Національної Гвардії вказує на ОСОБА_1 , як на особу яка керувала ТЗ мопедом та проїхав повз нього.

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 згідно яких він був свідком того, як ОСОБА_1 , керуючи т/з мопедом Ямаха, проїхав повз нього, зупинився на пішохідному переході біля лікарні, після чого до нього підійшли службовці Національної Гвардії. У громадянина були ознаки алкогольного сп`яніння, запах алкоголю та почервоніння, він відмовився здавати аналіз.

-Рапортом військовослужбовця ОСОБА_2 , відповідно до якого встановлено що військовослужбовцями НГ було виявлено та зафіксовано водія мопеда, який застосував екстрене гальмування,під час спілкування з ним, у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та було викликано поліцію.

Доводи сторони особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисту про те, що він не керував мопедом,а лише намагався сфотографуватися біля нього зі шлемом у руці, суд не сприймає, оскільки досліджені судом відеозаписи мають високу інформативність, надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що свідчить про їх доказове значення у сукупності із іншими доказами по справі.

Так, згідно відеозапису ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та не заявляв про керування мопедом іншими особами, тому суд вважає його покази щодо начебто фотографування з мопедом - намаганням уникнути відповідальності .

Клопотання сторони захисту про виклик свідка, судом відхилено, оскільки версій керування транспортним засобом іншою особою під час складання протоколу ОСОБА_1 не висувалось, та інших осіб, зокрема свідка на якого вказує захисник, відеозаписом порушення на місці скаладання протоколу протягом всього часу не зафісковано.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Враховуючи викладене, спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом та необхідність призначення стягнення передбаченого санкцією у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП правопорушник зобов`язаний сплатити судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 213, 221, 283 КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і застосувати адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнувши суму за реквізитами Отримувач коштів- : Головне управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області/21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0004001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; найменування коду класифікації доходів бюджету- призначення платежу:(Серіята № протоколу);21081300 Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дор. руху).

Стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір на користь Державної судової адміністрації України у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. (отримувач коштів: УК в Індустріальному районі м.Дніпра/Індустріальний район м.Дніпра/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0004630; код класифікації доходів бюджету: 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Роз`яснити порушнику, що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника та з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Маринін