Справа № 199/8713/23
ПОСТАНОВА

іменем України

09.11.2023 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №999044 від 07.10.2023 за ч. 2 ст. 187 КУпАП, в якому зазначено, що останній 06.10.2023 був відсутній за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , чим порушив умови адміністративного нагляду.

ОСОБА_1 був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими смс-повістками, які він не отримав у зв`язку із тимчасовою недоступністю абонента, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`являється в судові засідання, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 2 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Ч. 1 ст. 256 КУпАП встановлює, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №999044 від 07.10.2023, ОСОБА_1 06.10.2023 був відсутній за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , чим порушив умови адміністративного нагляду.

Тобто, в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито суть адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 187 КУпАП, не вказано кваліфікуючу ознаку вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, як і відсутні дані, які характеризують особу ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що саме суд не має право вносити зміни до фабули, яка викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки це порушує право особи, що притягається до адміністративної відповідальності, так як особа має право знати точний виклад обставин, від яких вона повинна захищатись.

Так, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП, тобто останній вчинив ті ж самі дії, будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП, однак до матеріалів справи не долучено жодного доказу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Виходячи із системного аналізу КУпАП та змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у зв`язку з викладеним, суд вважає, що належних доказів вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП суду не надано, тому провадження по даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1) ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя І.В. Дяченко