печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Білоцерківець О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 19.08.2023 року о 12 год. 57 хв. у м. Києві на бул. М.Міхновського, 42а керував автомобілем марки «Мерседес Бенз» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожньогорухуУкраїни.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, або відмовитись від огляду. Зазначив, що його не відсторонили від керування транспортним засобом та на відеозапсі місця події не зафіксовано відмови, оскільки він від огляду не відмовлявся та у протоколі не вірно зазначено його прізвище. Тому просив закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У протоколі від 19.08.2023 серії ААД № 501609 зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому порядку відмовився.

Проте на відео з боді-камери працівників патрульної поліції не зафіксовано самої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога.

Оглянутого у судовому засіданні відеозапису з бодікамер працівника поліції вбачається, що інспектор пропонує ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря нарколога або відмовитись від огляду.

Сама пропозиція інспектора відмовитись від проходження огляду, поряд з вимогою про проходження огляду на стан сп`яніння у відповідності до п.2.5. ПДР України, свідчить про провокацію з боку працівників поліції, оскільки особа сприймає такий варіант дій як законну альтернативу та не усвідомлює протиправність таких дій.

Відповідно до сталої практики Європейського суду із прав людини, висловленої у чисельних рішення Суду («Енгель та інші про ти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень. Європейський суд із прав людини виключає можливість притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції.

Так, у рішеннях ЄСПЛ, ухвалених у справах «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» та інших Судом зазначено те, що підбурювання до вчинення правопорушення буде мати місце, коли працівники поліції з метою встановлення правопорушення, тобто зібрання доказів та подальшого притягнення особи до відповідальності впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення правопорушення, яке в іншому випадку не було би вчинене (зокрема п.55 рішення у справі «Раманаускас проти Литви»). Притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок підбурювання із сторони поліцейських буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також, відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, у матеріалах справи відсутні докази, що працівниками поліції ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд приходить до висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Виходячи з зазначеного, керуючись п.1 ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.А. Білоцерківець