Справа № 567/1918/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року м.Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2 , тимчасово непрацюючого, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , -

за ч.3 ст.126 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 280173 від 11.10.2023р. ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення при наступних обставинах 11.10.2023 року о 20 год. ОСОБА_1 в м.Острог по проспекту Незалежності Рівненської області керував автомобілем марки «Nissan Х-Trail», номерний знак НОМЕР_3 , будучи особою, яка тимчасово обмежена у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови державного виконавця Немирівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Тодосюк О.П. від 15.02.2018 р. (ВП № 53461360).

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав та пояснив, що у день та час, вказаний у складеному відносно нього протоколі, він керував автомобілем. Під час руху автомобілем він був зупинений працівниками поліції, які в ході спілкування та перевірки документів повідомили його про те, що згідно постанови державного виконавця він тимчасово обмежений у праві керування транспортними засобами. У відповідь на що він пояснив, що про вказану постанову йому нічого не відомо, як і не було відомо про відкрите відносно нього виконавче провадження, та про встановлення щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами його ніхто не повідомляв.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виходить з наступного.

У відповідності до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до п.2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ст.15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Частиною 1 статті 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б вказували на наявність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні достовірні відомості на підтвердження поінформованості ОСОБА_1 щодо встановленого відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, а також в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували отримання ним постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, які б підтверджували ознайомлення ОСОБА_1 із змістом вказаної постанови та встановленим відносно нього тимчасовим обмеженням у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до п.2 ч. 9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З матеріалів справи встановлено, що в провадженні Немирівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/140/269/16-ц від 10.02.2017 року, виданого Немирівським районним судом Вінницької області року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання 6 дітей, в розмірі 600 грн. щомісячно на кожну дитину, з 02.02.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Водночас, з постанови державного виконавця Немирівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Тодосюк О.П. від 15.02.2018р. ВП №53461360 вбачається, що відносно ОСОБА_1 було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження отримання ОСОБА_1 постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами та ознайомлення з її змістом.

Разом з тим, відповідно до постанови старшого державного виконавця Немирівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дажури Н.Ю. від 02.11.2023 року вищевказане виконавче провадження закрито згідно заяви стягувачки від 25.10.2023 року у зв`язку з відсутністю заборгованості та будь-яких інших вимог до ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 3 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Отже обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення на переконання суду є вина суб`єкта правопорушення у формі умислу.

Таким чином, встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, так як докази порушення ним вимог ст.15 Закону України «Про дорожній рух» відсутні та в судовому засіданні їх не здобуто.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п.1 резолютивної частини рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, заява №17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, прямих, безспірних і беззаперечних доказів його провини в ході судового засідання не здобуто, а відтак існують фактичні та правові підстави для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.283 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.