Єдиний унікальний номер: 379/1447/23
Провадження № 3/379/820/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Зінкін Володимир Іванович, розглянувши матеріали справи, що надійшли від відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2023 до Таращанського районного суду Київської області від Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 231999 від 08.09.2023, складений інспектором ВРПП відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Нагорним Я.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу, 08.09.2023 о 23 год 28 хв по вул. Ярослава Мудрого, м. Тараща Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 керувала автомобілем VOLKSWAGEN GOLF н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, мова незв`язна, виражене тремтіння пальців, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору, та в медичному закладі відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 09.10.2023 через канцелярію суду подала письмове клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, в якому зазначила, що в матеріалах справи відсутні відомості про порушення нею ПДР, технічної несправності транспортного засобу, перебування транспортного засобу в розшуку, причетності водія до ДТП та інше. Таким чином, підстави для пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння у поліцейських були відсутні. Натомість в матеріалах справи наявний відеозапис подій. Так, з вказаного відеозапису вбачається, що автомобіль поліції починає переслідувати її авто. Після зупинки транспортного засобу до неї підійшов невідомий їй чоловік без пояснення причини зупинки, знімаючи на мобільний телефон та світивши в обличчя ліхтарем лише сказав «патрульна поліція» і без представлення почав вимагати надати йому документи та вийти з машини. Крім того, в її присутності направлення на огляд не складалось. Поліцейський мав направити до найближчого закладу охорони здоров`я. Однак, направлення, яке міститься в матеріалах справи, виписане до медичного закладу, який знаходиться в м. Біла Церква, а найближчим медичним закладом була Таращанська районна лікарня. Також, час у направленні зазначено 22-30, хоча вона була зупинена працівниками поліції о 23-40. Направлення не зазначено як додаток до протоколу та не може вважатися належним та допустимим доказом, в протоколі не вказана марка технічного пристрою, за допомогою проводився запис. Фактично приєднані до матеріалів справи відеозаписи тривалістю 1 хвилину 30 секунд мають лише фрагментарні епізодичні записи, які були відзняті на невідомий пристрій. Акт огляду і копія протоколу їй не вручалися. Даний акт вона не підписувала.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала. Пояснила, що 08.09.2023 була у сватів в м. Тараща та гляділа онуків, які приболіли. Алкоголь, наркотики не вживала. Близько 23-30 направлялась на вул. Я. Мудрого 97а на автомобілі «Фольцваген гольф». Не доїжджаючи до дому приблизно 600 метрів, побачила в дзеркалі фари позаду. Потім почула звуковий сигнал для зупинки. Вона зупинилась на узбіччі. До неї підійшов поліцейський, не представився, не показав посвідчення, не зазначив причину зупинки. Сказав надати документи та вийти з автомобіля, що вона і зробила. Почали казати, що вона вживала алкоголь, однак їй не озвучили ознаки алкогольного сп`яніння. Поліцейські забрали документи і сіли в свій автомобіль, довго сиділи. Вона знаходилась на вулиці. Вона відмовилась від проходження огляду на приладі, бо не вживала алкоголь, вважала непотрібним проходити огляд, а також сильно злякалась. Також вона не знала про наслідки такої відмови. В лікарню їй пропонували їхати, але направлення на руки не давали. В її присутності протокол не складали, підписи в протоколі не її, запис в протоколі «надам у суді» також зроблений не нею. Копію протоколу та акту огляду їй також не було вручено.

Свідок інспектор ВРПП Булоцерківського РУП Нагорний Я.В. двічі належним чином викликався у судові засідання на 30.10.23 та 13.11.23, однак, в судове засідання не прибув.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положень п. 1, 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

В силу п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Крім того, згідно положень п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак, при зупинці працівники поліції не представились ОСОБА_1 та не надали для огляду відповідні документи, не було повідомлено причину зупинки та не роз`яснювались права ОСОБА_1 , що вбачається з доданого до матеріалів справи відеозапису. Як вбачається з направлення на огляд, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 на огляд було направлено до БЦПНТМО, хоча Таращанська міська лікарня також є в списку лікарень, які мають право проводити огляд на стан сп`яніння.

Крім того, в направленні на огляд зазначено час «22-30», хоча відповідно до протоколу ОСОБА_1 керувала транспортним засобом о «23-30».

Суд зауважує, що повторна неявка свідка ОСОБА_2 унеможливила усунення протиріч та сумнівів у справі, тому суд приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення в її присутності не складався, вона не розписувалася у протоколі, а також про те, що копія протоколу та акт огляду їй не вручалися, а направлення на огляд не складалося.

Разом з тим, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з принципу верховенства права, конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно першою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані в судовому засіданні пояснення учасників, у сукупності із оглянутими в судовому засіданні іншими матеріалами справи, суд, оцінивши наявні в даній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП має бути закрито.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 130, 266, 247, 283-287, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя: В. І. Зінкін