Провадження № 3/638/6028/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м.Харкова Теслікова І.І., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 122-4, 124 КупАП,

в с т а н о в и в:

10 жовтня 2023 року до Дзержинського районного суду м.Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне серії ААД №602607, 01 вересня 2023 року о 11 год 30 хв. у м. Харкові по вул.Білогірській, 92-Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці виконуючого маневру, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль «Кіа», державний номерний знак НОМЕР_3 від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збити, було порушено вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху.

Відповідно до протоколу про адміністративне серії ААД №602608, 01 вересня 2023 року о 11 год 30 хв у м. Харкові по вул. Білогірській, 92-Б, водій ОСОБА_1 став учасником ДТП та з невідомих причин залишив місце події, чим порушив п. 2.10А Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 01 вересня 2023 року він виїжджаючи з гаражного кооперативу за адресою вул.Білогірська, 92-Б, правила дорожнього руху не порушував, не був учасником ДТП, місце дорожньо-транспортної пригоди не залишав. Приблизно через 15-20 хвилин йому зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що він нібито виїжджаючи пошкодив автомобіль Кіа, після чого він повернувся та разом з власником автомобіля Кіа ретельно оглянули його автомобіль та переконалися, що на його автомобілі Форд не має жодних пошкоджень та не має слідів фарби автомобіля Кіа, свідками даної розмови були ОСОБА_3 , який є власником автомобіля Форд та ОСОБА_2 , які також підтвердили, що автомобіль не має пошкоджень та слідів фарби. Крім того, він підійшов до потерпілого та при працівниках патрульної поліції отримав від потерпілого відповідь, що він до нього жодних претензій не має, та після чого поїхав.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином.

Крім того, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який надав пояснення, що 01 вересня 2023 року він знаходився в гаражному кооперативі «Ювілейний 2», близько 12 години до нього звернулися люди які припарковали свій автомобіль неподалік його боксу, та запитали чи не можу я зателефонувати водію білого форду, після чого водій білого Форду ОСОБА_1 повернувся до боксу та люди з автомобіля ОСОБА_5 автомобіль Форд та встановили, що на ній не має жодних пошкоджень та слідів фарби їхнього автомобіля. Через деякий час приїхала патрульна поліції, та у їх присутності потерпіла сторона в усній формі сказала, що жодних претензій до воді автомобіля Форд білого кольору вони не мають.

Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні було долучено диск з відеозаписом з камери спостереження гаражного кооперативу моменту коли він виїзджав.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідка ОСОБА_2 , повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження по справі підлягає закриттю, з наступних підстав.

Пунктом 10.9 ПДР України передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до диспозиції статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Згідно вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Досліджені в судовому засіданні докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №602607 від 25 вересня 2023 року, схема місця ДТП від 01 вересня 2023 року, письмові пояснення потерпілого ОСОБА_4 , не доводять беззаперечно та поза розумним сумнівом факт порушення ОСОБА_1 п.10.9 ПДР України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з камер відеоспостереження гаражного кооперативу не можливо однозначно встановити чи дійсно відбулось зіткнення транспортних засобів «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_2 білого кольору та припаркованого автомобіля Кіа, номерний знак НОМЕР_3 , темного кольору.

Крім того, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 згідно пояснень якого, автомобіль «Ford Transit» був оглянутий потерпілим ОСОБА_4 у його присутності та присутності ОСОБА_1 та встановлено, що на автомобіль «Ford Transit» відсутні пошкодження та сліди фарби автомобіля «Кіа».

Свідків, які б могли підтвердити факт зіткнення зазначених транспортних засобів, працівниками поліції не встановлено.

Письмових пояснень свідків матеріали справи про адміністративне правопорушення також не містять.

Будь-яких інших беззаперечних доказів на підтвердження вчинення поза розумним сумнівом ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суду не надано.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягується до відповідальності є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

За змістом вимог статті 256, частини 1 статті 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже відповідно до статті 254 КУпАП, яка знаходиться в главі 19 розділу IV «Провадження в справах про адміністративні правопорушення», для суду протокол про адміністративне правопорушення є документом, який порушує адміністративне провадження, і єдиною процесуальною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки судовим розглядом не доведено, ані факт порушення ОСОБА_1 п. 10.9 ПДР України, ані факту події дорожньо-транспортної пригоди 01 вересня 2023 року за участю ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_2 , провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 122-4, 124, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя І.І. Теслікова