П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби - Селеш О.Я., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - Андрейчук О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену Закарпатською митницею Держмитслужби щодо громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Закарпатська область, Тячівський район, с. Широкий Луг, тимчасово не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 19.02.2016, виданий органом 2122, персональний номер НОМЕР_2 , про порушення митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України,-

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2023 року о 10 год. 20 хв. у зону митного контролю ділянки «виїзд з України» митного посту «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці, заїхав легковий автомобіль марки «Skoda», моделі «Octavia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .

Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор».

До митного контролю ОСОБА_1 подав паспорт громадянина України для виїзду закордон НОМЕР_1 , контрольний талон, технічний паспорт.

Під час здійснення митних формальностей, у результаті спрацювання орієнтування № 91/7.7-28-07/39 від 19.01.2023 Автоматизованої системи аналіз та управління ризиками встановлено, що відповідно до інформації з розділу АСМО ПІК «Автотранспортні засоби» «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» Єдиної інформаційної автоматизованої системи Держмитслужби України громадянин України ОСОБА_1 , 22.02.2022 ввіз на митну територію України транспортний засіб особистого користування, а саме легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 211 CDI», реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , в режимі «тимчасове ввезення до 60 днів».

Враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ, в ході опитування ОСОБА_1 було з`ясовано, що 22.02.2022 даний транспортний засіб слідував на митну територію України з метою тимчасового ввезення.

Відповідно до запису в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ громадянину України ОСОБА_1 було оформлено письмове зобов`язання № 305100/2022/000502 від 22.02.2022 про зворотне вивезення зазначеного транспортного засобу, в якому він зобов`язався вивезти вищевказаний транспортний засіб у термін до 25.03.2022.

Станом на 26.06.2023, зазначений автомобіль за межі митної території України не вивезено. Строк тимчасового ввезення легкового автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 211 CDI», ввезеного в режимі «тимчасове ввезення терміном до 60 днів» перевищено більше ніж на тридцять діб.

У своєму поясненні ОСОБА_1 вказав, що не зміг вчасно вивезти легковий автомобіль у зв`язку з військовою агресією та поломкою вищевказаного автомобіля, однак, підтверджуючих документів при перетині митного кордону ОСОБА_1 не надав.

Згідно з інформацією, яка міститься в мережі Інтернет (сайт «mobile.de»), вартість аналогічного/подібного автомобіля складає 6 950 Євро, що згідно з курсом НБУ становить 276 427,91 гривень.

Таким чином громадянин України ОСОБА_1 перевищив встановлений строк тимчасового ввезення на митну територію України автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 211 CDI», реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , більше ніж на тридцять діб, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

10 серпня 2023 року від захисника особи, відносно якої складений протокол про порушення митних правил, надійшли письмові заперечення, в яких останній зазначив, що не міг вивезти ввезений ним автомобіль у встановлений у зобов`язанні термін, а саме до 25.03.2022 у зв`язку з воєнним станом та забороною чоловікам віком від 18 до 60 років виїжджати з України. Після отримання можливості виїжджати за межі України неодноразово звертався до митного органу із проханням надати дозвіл на вивезення автомобіля (заяви від 11.04.23 та 01.05.2023), однак, у відповідь отримав листа з пропозицією надати документальне підтвердження дії обставин непереборної сили. Вказав також, що згідно з листом Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, остання підтверджує, що військова агресія російської федерації проти України, яка стала підставою для введення воєнного стану, є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), які з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними.

Додав, що ОСОБА_2 готовий вивезти транспортний засіб за межі митної території України, про що неодноразово повідомляв митний орган України.

Просив закрити справу про порушення митних правил на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

У судовому засіданні представник Закарпатської митниці Держмитслужби підтримав обставини, викладені в протоколі про порушення митних правил, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, та застосувати до нього адміністративне стягнення відповідно до санкції статті.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні підтримав раніше подані ним заперечення та просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши представника митного органу та представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних

правил, та запобігання таким правопорушенням.

Частиною 1 статті 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абзацу 5 ч. 4 ст. 380 МК України, громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання митному органу документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни.

Згідно з ч. 6 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог МК України, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Відповідно до абзацу 4 ч. 4 ст. 380 МК України, строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Згідно з ч. 6 ст. 481 МК України, відповідальність настає за дії, спрямовані на перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

У ході розгляду даної справи суддею встановлено, що громадянином України ОСОБА_1 , 22.02.2022 було ввезено на митну територію України транспортний засіб особистого користування, а саме легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 211 CDI», реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , у режимі «тимчасове ввезення до 60 днів», з метою тимчасового ввезення. Громадянину України ОСОБА_1 було оформлено зобов`язання № 305100/2022/000502 від 25.03.2022 про зворотне вивезення зазначеного транспортного засобу у термін до 25.03.2022.

Станом на 26.06.2023, легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 211 CDI», реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , за межі митної території України не вивезено.

Відповідно до ч. 7 ст. 380 МК України, у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування.

При цьому, жодних підтверджуючих документів ОСОБА_1 чи його представником у ході розгляду справи надано не було.

Крім того, частиною 1 статті 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657 затверджено Порядок виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 за № 1669/21981 (далі Порядок).

Так, згідно п. 1 розділу VIII "Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили" вказаного Порядку, положення цього розділу застосовуються у випадках, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

У п. 2 розділу VIII Порядку наведено визначення термінів, зокрема: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 3 розділу VIII Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п. 5 розділу VIII Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що застосування ч. 1 ст. 460 МК України можливе за умов документального підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 до закінчення встановленого терміну, а саме 25.03.2022, не звертався до митного органу із заявою про продовження терміну вивезення автомобіля, у якій би повідомляв про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Саме по собі, введення на території України воєнного стану, не свідчить про автоматичне звільнення сторони зобов`язання від відповідальності за невиконання її обов`язку. Необхідно довести причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які не можуть бути виконані та обставинами, на які особа покликається як на підставу неможливості виконати таке зобов`язання.

Так, Верховний Суд у постанові від 1 червня 2021 року у справі №910/9258/20 та у постанові від 9 листопада 2021 року у справі № 913/20/21 наголосив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона повинна довести, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного випадку виконання зобов`язання.

У своїх запереченнях захисник Дудли В.І. покликається на лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1, яка засвідчила факт введення на всій території України воєнного стану та підтвердила, що ці обставини є обставинами непереборної сили. При цьому, на переконання судді, захисником не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між введенням воєнного стану та порушення зобов`язання щодо вивезення транспортного засобу.

Також, суддя не бере до уваги покликання захисника Дудли В.І. на те, що останній звертався до митних органів з заявами про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу, позаяк такі звернення були вчинені після закінчення встановленого у зобов`язанні терміну вивезення автомобіля.

Таким чином, на підставі досліджених у ході розгляду справи доказів у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 перевищив встановлений строк тимчасового ввезення на митну територію України автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 211 CDI», реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , більше ніж на тридцять діб, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, що повністю підтверджується протоколом № 0667/30500/23, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, доповідною запискою, а також іншими зібраними доказами.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суддя врахував, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, а також необхідність врахування при вирішенні питання про накладення стягнення характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника.

Так, у своєму рішенні від 16.10.2008 в справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейського суду з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Крім того, суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Відповідно до постанови ВСУ від 3 червня 2005 року N 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», суди при притягненні осіб до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за наявності підстав повинні вирішувати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КпАП.

Оскільки у цій статті не міститься визначення та перелік малозначних правопорушень, це питання має вирішується у кожному конкретному випадку індивідуально, виходячи з того, що малозначні правопорушення - це такі дії, які не спричинили, або не могли спричинити шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Враховуючи зазначене, характер та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, яке в даному випадку явно не відповідає характеру вчиненого правопорушення, відсутність шкоди, заподіяної суспільним та державним інтересам, правам, свободам громадян або іншим охоронюваним законом цінностям, суддя прийшов до висновку про малозначність вчиненого ОСОБА_3 діяння.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За таких обставин, суддя прийшов до переконання за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого ним діяння, обмежившись відносно нього усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу на порушника та запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Враховуючи, що рішення про накладення адміністративного стягнення не приймалося, підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 33, 283, 284 КУпАП, ч. 6 ст. 481, ст.ст. 527-529 МК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

У зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП України, обмежившись відносно нього усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.І. Зарева