Справа № 605/443/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

"03" листопада 2023 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №2 (м. Підгайці) відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України, студентки 4-го курсу факультету психології Прикарпатського університету ім. В.Стефаника, проживаючої в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії БР№021559 від 02 жовтня 2023 року громадянка ОСОБА_1 , у вищевказаний день о 21 годині 23 хвилин в м. Підгайці по вул. Міцкевича, Підгаєцької ТГ, керувала транспортним засобом Renault Scenic номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та в медичному закладі - відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Змістом ч.1 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнала та пояснила, що 02 жовтня 2023 року близько 21 години вона керувала автомобілем Renault Scenic, при цьому забула увімкнути ближнє світло фар, а включила лише габарити, так як дорога добре освітлювалась вуличними ліхтарями і вона цього не помітила. В м. Підгайці по вул. Міцкевича її за це було зупинено працівниками поліції, при цьому їй безпідставно було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не називаючи ознак алкогольного сп`яніння, які на думку поліцейського, були у неї, і які йому давали підставу вважати, що вона керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Після того, вона сказала щоб трішки почекати, оскільки є юридично не грамотною і незнає, що їй в такій ситуації робити.

Працівник поліції на її запитання, сказав, що вказане порушення ПДР (не увімнення фар ближнього світла) дає йому підстави пропонувати їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вона ще попросила працівника поліції трішки почекати, бо ще на той час не отримала консультації з приводу тих питань, які її цікавили, а також з тою метою щоб заспокоїтись, так як це для неї було вперше, а тому вона розхвилювалася.

Вона наголошувала працівникам поліції, що не відмовляється проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, а лише просила їх за вищевказаних об`єктивних причин, нетривалий період часу зачекати.

Вона ніяк не могла зрозуміти чому за не увімкнене ближнє світло фар, працівники поліції вимагають пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Зателефонувавши до своїх батьків, вона попросила їх, щоб вони приїхали на місце її зупинки, бо саме в їхній присутності хотіла пройти огляд на стан сп`яніння, який безпідставно вимагали пройти працівники поліції.

Ніколи раніше не будучи в такій ситуації, вона хотіла, щоб саме батьки були присутні, бо вважала що працівники поліції можуть її в чомусь обманути, так як вона юридично не обізнана і таке у неї вперше.

Згодом працівник поліції як підставу для проходження нею огляду на стан алкогольного сп`яніння вказав ще, що вона хвилюється, а також що є запах алкоголю з автомобіля.

Це все їй здалось дивним та підозрілим, так як хвилюється майже кожна людина яка вчинила правопорушення, як в даному випадку вона, що не включила у темну пору доби ближнього світла фар, при спілкуванні з працівниками поліції.

ОСОБА_1 вказує на те, що запах алкоголю, як вірно підмітив працівник поліції було чутно не від неї (з порожнини рота), а із автомобіля, який їй не належить і яким вона просто керувала, хоча вона і такого не чула.

Такі дії та поведінка працівників поліції, змусили її просити їх трішки почекати для отримання консультацій з питань, які її цікавили, а також до приїзду її батьків, щоб у їх присутності проходити перевірку на стан сп`яніння, хоча законних підстав для цього не було.

Наголошує на тому, що неодноразово говорила працівникам поліції, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не відмовляється.

Незважаючи на те, працівник поліції сказав, що більше немає наміру чекати, бо в нього є певний час для складання протоколу і зробивши невірний висновок про те, що вона ніби-то відмовляється від огляду на стан сп`яніння, пішов у службовий автомобіль складати протокол, а інший пішов виносити постанову про накладення адміністративного стягнення за не включене ближнє світло фар у темну пору доби, попередньо не роз`яснивши її прав і не надавши можливості скористатись своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП, у тому числі і правом на отримання юридичної допомоги адвоката при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Через декілька хвилин приїхали її батьки, і тоді вона неодноразово просила працівника поліції, щоб він забезпечив їй проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але останній відмовив в цьому, мотивуючи, що це вже пізно, бо він чомусь її дії розцінив, як відмову від проходження огляду і вже складає протокол.

Вона не розуміє, як працівник поліції міг розцінити її дії, як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, якщо вона на їх пропозицію про це, кожного разу повідомляла, що не відмовляється від такого огляду, але просила трішки зачекати.

Стверджує, що у неї не було жодних ознак алкогольного сп`яніння і на такі їй не було вказано працівниками поліції, а також не було ними вказано у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає, що в працівників поліції не було підстав припускати, що вона перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а відповідно і вимагати пройти перевірку на стан сп`яніння.

Навіть незважаючи на це, вона була згідна пройти таку перевірку у присутності батьків, бо розуміла, що працівники поліції діють не в межах закону.

Коли їй було відмовлено у забезпеченні проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, то вони просили забезпечити їй проходження такого огляду в медичному закладі, але на її думку працівник поліції ввівши її в оману і для того, щоб йому не заважали складати безпідставний протокол, повідомив, що вона може самостійно пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Коли працівника поліції попросили дати направлення у медзаклад для проходження огляду на стан сп`яніння, то він сказав, що там проведуть огляд без направлення, а тому такого не потрібно.

Довірившись таким словам працівника поліції вони з батьками поїхали в лікарню в смт. Козова, де вона пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння і висновок такого огляду був негативний.

Їй не було відомо, що такий висновок не буде дійсним, бо огляд на стан сп`яніння в лікарні, було проведено, без присутності працівника поліції, який про це напевно мав знати, але на її переконання, умисно їх відправив, щоб врятувати необхідний йому показник у роботі.

Зазначає, що якщо працівник поліції в порушення вимог законодавства, не забезпечив їй проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, то в межах двох годин від початку зупинки, він мав час для того, щоб забезпечити їй проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я, у його присутності, але цього всього йому не хотілося, бо зважаючи на її бажання пройти огляд та на відсутність у неї будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, то працівнику поліції не вдалося б скласти на неї протокол, який є незаконним і безпідставним.

На її переконання, якщо працівник поліції поспішив і почав складати на неї протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, то він би мав, зважаючи на її неодноразові прохання і на вимоги чинного законодавства, забезпечити їй проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку і якщо результати такого огляду були б позитивними, то продовжити складати протокол, а якщо ж ні, то даний протокол мав би бути анульований працівником поліції.

Вищевказаними діями, працівник поліції грубо порушуючи вимоги чинного законодавства, склав на неї незаконний протокол, а тому вона просить суд провадження у даній справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Просить долучити до матеріалів справи висновок медичного закладу щодо проходження нею огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Згідно ч.ч.1-5 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.п.6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року (надалі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Із досліджених в судовому засіданні відеозаписів, які містяться на DVD-R диску, видно, що працівники поліції зупинили вищевказаний транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки в темну пору доби, нею не було увімкнено ближнє світло фар.

Під час спілкування з ОСОБА_1 , працівник поліції запропонував останній пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому не назвавши жодної ознаки алкогольного сп`яніння, яка на його думку була у ОСОБА_1 .

В подальшому, працівник поліції пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, зазначив, що причиною цьому є її хвилювання, а також й те, що з автомобіля чути запах алкоголю.

Після останньої пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , як і після попередніх таких пропозицій, не відмовилась від проходження огляду, при цьому вказала, що пройде такий огляд, але як тільки приїдуть її батьки.

Проігнорувавши таку відповідь, працівники поліції пішли в службовий автомобіль, при цьому один з них почав складати адміністративний протокол, а інший, виносити постанову про накладення адміністративного стягнення.

Приблизно через 6 хвилин, по приїзду батьків ОСОБА_1 , остання разом із своєю матір`ю, підійшла до поліцейського автомобіля та вказала, що готова пройти огляд на стан сп`яніння, однак працівник поліції відмовив у цьому, сказавши, що вже пізно, оскільки він вже почав складати протокол про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні відеозапису, на той час, протокол про адміністративне правопорушення, ще не був повністю складений.

Положеннями ст.266 КУпАП та Інструкції, працівника поліції не обмежено часом щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння особи, на місці зупинки, за допомогою спеціального технічного приладу, яким в даному випадку був газоаналізатор Drager Alcotest 6820.

Разом з тим, відповідно до п.9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, виходячи із системного аналізу вищевказаних правових норм, у працівника поліції було ще достатньо часу для забезпечення проведення ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку.

Суд, вважає за необхідне вказати, що в даному випадку у працівника поліції не було ніяких перешкод, щоб провести огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, з урахуванням її прохання про те, що такий огляд вона пройде у присутності своїх батьків, які незадовго мали під`їхати, тим паче, що ОСОБА_1 від проходження такого огляду не відмовлялася.

Поряд з цим, якщо працівник поліції, на думку суду, зробив неправильний та поспішний висновок про те, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і при цьому вже почав складати протокол про адміністративне правопорушення, то по приїзду батьків особи, яка притягається до адміністратвиної відповідальності та за наявності згоди останньої на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції зобов`язані були забезпечити їй проведення такого огляду і у випадку позитивного результату, закінчити складання протоколу.

Однак, працівник поліції незважаючи на бажання ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, вказав, що вона протягом трьох годин може проїхати в медичний заклад і самостійно пройти такий огляд, що є також очевидним порушенням вимог чинного законодавства.

В силу п.8 Розділу ІІ Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

За змістом п.п.16, 17 Розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч.4 ст.266 КУпАП).

Положенням ч.5 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд зазначає, що відповідно до п.3 Розділу І Інструкції, перелік підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння є вичерпним, зокрема для проведення такого огляду у водія повинні бути наявні одна або декілька з таких ознак: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається із відеозапису з портативного відеореєстратора, працівником поліції зазначено, що підставою для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, спочатку було порушення ПДР, а згодом те, що вона хвилюється і є запах алкоголю з автомобіля.

За встановлених обставин справи, суд вважає, що підстав для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у поліцейських в даному випадку, не було.

Окрім цього, відсутність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 відображено і у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема зазначено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, однак якими саме не вказано.

Тобто, враховуючи вищевказане, огляд на стан алкогольного сп`яніння пропонувався особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, з порушенням ст.266 КУпАП.

Також, з огляду на вищенаведене, суд констатує, що працівником поліції не було забезпечено проведення ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку.

Працівник поліції у даному випадку був зобов`язаний забезпечити ОСОБА_1 проходження нею огляду на стан алкогольного сп`яніння та у випадку його позитивного результату, продовжити складання адміністративного матеріалу, а у випадку негативного результату, діяти відповідно до п.3 Розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом настає за умов керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять жодних ознак алкогольного сп`яніння, які на думку поліцейського були наявні у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і які б давали підстави пропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а висновок працівника поліції про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зроблений ним передчасно.

Суд звертає увагу на те, з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії (Karelin v. Russia заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст.251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

На підтвердження наведеного, суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі Лучанінова проти України (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням.

Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення правопорушення, за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом поза розумним сумнівом, зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За вказаних вище обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 08 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а).

Виходячи із вищенаведеного, суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 33-35, 124, 130 ч.1, 221, 245, 251, 266, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року, ст.ст.8, 62 Конституції України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц