Справа № 304/1833/23 Провадження № 3/304/1058/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, громадянина України,

за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

05 вересня 2023 року о 15.40 год ОСОБА_1 за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав та ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Також 23 серпня 2023 року близько 00.15 год ОСОБА_1 , перебуваючи під адміністративним наглядом, був відсутній за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , чим порушив вимоги постанови Перечинського районного суду Закарпатської області № 304/398/23 від 17 березня 2023 року та правила адміністративного нагляду.

Крім цього 13 вересня 2023 року о 23.16 год ОСОБА_1 , перебуваючи під адміністративним наглядом, був відсутній за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , чим порушив вимоги постанови Перечинського районного суду Закарпатської області № 304/398/23 від 17 березня 2023 року та правила адміністративного нагляду.

Також 17 вересня 2023 року близько 01.33 год ОСОБА_1 , перебуваючи під адміністративним наглядом, був відсутній за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , чим порушив вимоги постанови Перечинського районного суду Закарпатської області № 304/398/23 від 17 березня 2023 року та правила адміністративного нагляду.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справ, причин неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому справа про адміністративне правопорушення розглядається в його відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України» (Smirnova v. Ukraine, заява №36655/02), відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Дослідивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, суддя приходить до такого.

Так, вина ОСОБА_1 стверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 967939 від 21 вересня 2023 року, № 967986 від 26 вересня 2023 року, № 967946 від 23 серпня 2023 року та № 967970 від 05 вересня 2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , копією свідоцтва про народження останнього та копією постанови Перечинського районного суду Закарпатської області № 304/398/23 від 17 березня 2023 року.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя приходить до такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки санкція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає більш серйозний вид адміністративного стягнення, ніж санкція ч. 1 ст. 187 цього Кодексу, тому суддя вважає, що стягнення обиратиметься в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчинених правопорушень, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Також суддя враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (Baklanov v. Russia, заява №68443/01, рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (Frizen v. Russia, заява №58254/00 рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (Ismayilov v. Russia, заява №30352/03, п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчинених правопорушень, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, та ступеню її вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір.

Керуючись ст. 1, 23, 36, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 187 КУпАП, і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп судового збору.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя:Чепурнов В. О.