Справа № 522/8443/23
Провадження № 3/522/6452/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - Подорожнього А.С., адміністративні матеріали, що надійшли з Полку управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2023 року о 22 год. 50 хв. в м. Одеса, вул. Гаванна, 6, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «AUDI 6», д/н НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Alcotest Drager» 7510, №0408. Результат позитивний 0,65‰ проміле, тест 712.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 360678 від 15.04.2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, просив закрити провадження, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Пояснив суду, що дійсно в той день, коли його зупинили працівники поліції на вул. Гаванній в м. Одесі, він керував транспортним засобом, забирав свою дівчину та друзів із закладу, який розташований на вул. Дерибасівська, де його знайомий святкував день народження. Вказав, що випив пляшку безалкогольного пива, тому погодився пройти огляд на місці зупинки на стан алкогольного сп`яніння. Він був здивований результатами алкотесту. Звернув увагу, що драгер йому вже дали із незапакованою трубочкою, яка знаходилась у приборі. Після складання протоколу відносно нього, від керування його не відсторонено, водійське посвідчення не вилучалося, тому він одразу проїхав до медзакладу, де пройшов огляд та згідно висновку лікаря ознак сп`яніння у нього не виявлено. Зазначив, що додому з медичного закладу після огляду він повертався вже в комендантську годину, та його декілька разів зупиняли патрульні.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Подорожній М.В. просив суд закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Захисник зазначив, що ОСОБА_1 був зупинений співробітниками поліції безпідставно, за відсутності належних та передбачених законом підстав для зупинки транспортного засобу, факту будь-якого порушення особою ПДР України не встановлено. Долучений до матеріалів справи відеозапис не відповідає вимогам закону, оскільки вівся не безперервно та на відеозаписі не зафіксовано момент проходження ОСОБА_1 огляду, а отже результати такої перевірки не можуть вважатись належним та допустимим доказом. Вказав, що працівники поліції не роз`яснили йому права проїхати до медичного закладу, від керування особу не відсторонили. Також захисник просив долучити до матеріалів справи копію висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.04.2023 року в порядку самозвернення, згідно якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників провадження, оглянувши відеозаписи в судовому засіданні, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 360678 від 15.04.2023 року, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується: 1) роздруківкою результату приладу «DRAGER ALCOTEST» №7510, прилад № ARLM 0408, тест № 712, згідно якого результат огляду на стан сп`яніння складає 0,65 ‰ проміле; 2) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; 3) направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.04.2023 року; 4) відеозаписами на DVD-R диску, на якому зафіксований факт проходження водієм ОСОБА_1 на вимогу поліцейського огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST», результат якого виявився позитивний та становив 0.65 ‰ проміле.

Крім того, за клопотанням сторони захисту в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив суду таке. З ОСОБА_1 перебуває в дружніх стосунках. 15.04.2023 року на АДРЕСА_2 , було святкування його дня народження, на якому була дівчина ОСОБА_1 , та останній приїхав їх забрати. Далі їх зупинили працівники поліції з невідомих підстав. При проходженні огляду ОСОБА_1 безпосередньо присутнім не був, спостерігав з автомобіля, як ОСОБА_1 принесли Драгер, не бачив чи була трубка запакована. Після складання протоколу зателефонував другу, який приїхав за ними та сів за кермо автомобіля. Як йому стало відомо згодом, ОСОБА_1 зі своєю дівчиною поїхали на вул. Ак.Воробйова для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, результат показав, що він був тверезий. Він не чув щоб ОСОБА_1 не погодився з результатами освідування. На дні народження ОСОБА_1 не вживав алкогольні напої, лише одну пляшку безалкогольного пива. ОСОБА_1 сказав, що підставою зупинки було те, що він їхав в комендантську годину.

Вказані покази свідка суд оцінює в сукупності і співрозмірності з наявними в матеріалах справи іншими доказами, дослідженими за участю сторін судом безпосередньо.

Доводи захисника щодо безпідставної зупинки працівниками поліції транспортного засобу ОСОБА_1 , суд не приймає до уваги оскільки в своєму клопотанні захисник посилається лише на одну підставу для зупинки транспортного, а саме в разі порушення водієм ПДР України, не зазнаючи повний перелік підстав, викладений в ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 року, який є значно ширшим, з урахуванням введеного в Україні воєнного стану.

В судовому засіданні захисник зазначив, що відеозапис не відповідає вимогам закону, а тому є неналежним та недопустимим доказом. Вказані доводи суд не приймає до уваги з таких підстав.

Судом був переглянутий відеозапис на DVD-R диску з місця події з нагрудних камер працівників поліції, який долучено до матеріалів справи, з якого вбачається, що працівниками поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку освідування водія, який керував транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння та зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, та результат виявися позитивним з перевищенням допустимої норми, а саме 0,65 ‰ проміле.

Крім того, з відеозапису на 22:55 годині вбачається, що працівник поліції дав ОСОБА_1 запаковану трубку від приладу, що спростовує доводи сторони захисту про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду особи на місці зупинки за допомогою технічного приладу.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Також з дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням технічного приладу, тому посилання сторони захисту на порушення працівниками поліції порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння особи є безпідставними.

В судовому засіданні захисником була долучена копія висновку з медичного закладу КУ «ООМЦПЗ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.04.2023 року в порядку самозвернення, згідно якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

12.10.2023 року судом було скеровано запит до КУ «ООМЦПЗ», з метою перевірки вказаної інформації, але відповідь із закладу охорони здоров`я не надійшла. Отже, враховуючи викладене, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд не може прийняти до уваги вказаний висновок як належний та допустимий доказ.

Крім того, сторона захисту не наполягала на очікуванні підтвердження наданого стороною захисту висновку, проте просила врахувати його при винесенні остаточного рішення по справі, що ставить під сумнів такий доказ.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, яким встановлено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачено адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП, передбачає покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки ІПНП від 18.04.2023 року ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 05.09.2013 року, що вказує на те, що він має право керувати транспортними засобами.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Будь-яких доказів щодо наявності пільг, які передбачають звільнення особи від сплати судового збору, матеріали справи не містять та суду на момент розгляду справи надано не було.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 7, 9, 24, 33, 34, 130, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси Ірина ЦИБ