Справа №544/1957/23
Пров.№3/544/553/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду по вул. Соборна,41, справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , адвоката,

до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Водій ОСОБА_1 14 липня 2023 року близько 13 год. 00 хв. на 160 км+700 м автодороги Київ-Харків-Довжанський, в напрямку м. Київ, керуючи автомобілем Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем Scania R500 д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого автомобіль Volkswagen Touareg відкинуло на металевий відбійник та обидва транспортні засоби та відбійник отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненому правопорушенні не визнав. Зазначив, що причиною ДТП були не його дії, а неналежне утримання автомобільних доріг, оскільки на дорозі була велика калюжа через відсутнє водовідведення. Пояснив, що він рухався зі швидкістю 80 км/год, а попереду нього рухалася фура. Видимість дороги була нульова через сильну зливу, тому він прийняв рішення випередити вантажний автомобіль та почав прискорення. Він не розраховував, що попереду може бути велика калюжа, але втрапивши в неї, відбулося «аквапланування» автомобіля і він втратив керування. Його автомобіль вдарився уліво у відбійник, потім у причеп фури, а потім знову у відбійник. Калюжа, в яку він втратапив, була прямо на смузі руху глибиною майже 0,5 м та перекривала майже всю смугу з переривчастою розділювальною смугу руху.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У Правилах дорожнього руху, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п 1.5). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

За приписами п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідальність за порушення зазначених вимоги ПДР України, з наслідками у вигляді ДТП, передбачена ст.124 КУпАП.

Проте вказані вимоги Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримані не були.

Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати, що вина водія ОСОБА_1 в порушенні пункту 12.1. Правил дорожнього руху,що призвело до втрати керування його автомобіля та зіткнення з металевим відбійником, є доведеною та підтверджуєтьсязібраними у сукупності доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії АДД №045213 від 14.07.2023, де зазначені фактичні обставини вчинення правопорушення;схемою до нього, де позначена дорожня обстановка, розташування транспортних засобів після ДТП, місце зіткнення транспортних засобів та транспортного засобу з металевою огорожею, стан дорожнього покриття (мокре); письмовими поясненнями іншого учасника ДТП водія ОСОБА_2 , фотосвітлинами та відео місця події, які надав ОСОБА_1 , з яких вбачаються механічні ушкодження його транспортного засобу та стан дорожнього покриття (наявність калюж після дощу).

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При цьому суд не бере до уваги доводи правопорушника про те, що причиною ДТП стали не його дії, а саме незадовільне утримання вказаної ділянки автомобільних доріг внаслідок відсутності належного водовідведення, оскільки відсутні належні та допустимі докази цьому, зокрема Акт обстеження дорожнього покриття.

Окрім цього, ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, мав обов`язок врахувати дорожні умови, які склалися у конкретний часовий проміжок, зокрема, атмосферні явища у вигляді сильної зливи та погану видимість дороги, стан поверхні проїзної частини (наявність калюж), стан транспортного засобу (зокрема, параметри зчеплення коліс), та з урахуванням цих факторів у сукупності, дорожньої обстановки, яка мала місце в той момент, повинен був вибрати таку швидкість руху і прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Зокрема практикою безпечного водіння встановлено, що чим більше інтенсивність дощу, чим ширша калюжа на трасі, тим нижчою повинна бути швидкість, аж до 25-30 км/год.

Однак, цих вимог ОСОБА_1 не дотримався, навпаки збільшив швидкість руху свого автомобіля до 90 км/год та намагався випередити автомобіль, що рухався попереду нього, внаслідок чого сталась ДТП, адже він не впорався з керуванням і здійснив наїзд на металеве огородження (відбійник).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.Таким чином, протокол про адміністративне право порушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Таким чином, суд оцінює протокол про вчинене адміністративне правопорушення разом з іншими доказами, якими можливо встановити, що водій ОСОБА_1 проігнорував вимоги п. 12.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

З урахуванням наведеного зібрані у справі докази є належними і допустимими, які узгоджуються між собою, є послідовними, логічними та обґрунтованими, підстави сумніватися в їх достатності та достовірності відсутні. Вказані докази підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведеною.

Згідно із ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 14 липня 2023 року, тобто понад 3 місяці на день розгляду справи.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього кодексу.

Оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене 14 липня 2023 року правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю.

Аналіз положень ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП дає підстави стверджувати те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, що указує на необхідність визнання вини.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 247 та ст. 38, 283-284, 287 КУпАП, ст.124 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови через Пирятинський районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Сайко