Номер провадження: 33/813/1987/23
Номер справи місцевого суду: 493/813/23
Головуючий у першій інстанції Тітова Т. П.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 493/813/23

Номер провадження: 33/813/1987/23

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретаря судового засідання Трофименка О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Балтського районного суду Одеської області від 19 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Балтського районного суду Одеської області від 19 вересня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі - 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто судовий збір на користь держави - 536,80 грн..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 03.06.2023 року о 01:05 год. в м. Балта Подільського району Одеської області по вул. Любомирська, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки « Volkswagen Bora», д. н. з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер». Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , зазначає, що оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм діючого законодавства. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи. Посилається на неналежність наявних в матеріалах справи доказів винуватості ОСОБА_1 .. Відсутність доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом. ОСОБА_1 не згодний з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння. Долучений до матеріалів справи відеозапис з бодікамер поліцейських не є належним доказом, оскільки не містить номеру бодікамери.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений.

06.11.2023 року від ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він в порядку загальної мобілізації вступив до лав ЗСУ і на теперішній час виконує бойові завдання командування ЗСУ у польових умовах, що позбавляє його можливості прибути до приміщення суду у визначений час та взяти участь у судовому засіданні, тому просив відкласти розгляд справи на іншу дату.

Дослідивши вищевказане клопотання, апеляційний суд вважає, що клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, з огляду на те, що до вказаного клопотання не було надано доказів на підтвердження обставин, на які посилається заявник. Крім того, відповідно до Акту №304 складеного головними спеціалістами Одеського апеляційного суду, до клопотання про відкладення поданого ОСОБА_1 по справі №493/813/23 при реєстрації було виявлено відсутність додатку, а саме - Довідки Ф-5 військової частини НОМЕР_2 №1571 від 05.08.2023.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується:

1) відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 124401 від 03.06.2023 року, згідно якого, 03.06.2023 року о 01:05 год. в м. Балта Подільського району Одеської області по вул. Любомирська, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки « Volkswagen Bora» д/н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», під відеозапис на нагрудний відеореєстратор №С211924, результат тесту - 0,93%. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України (а. с. 2);

2) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: не виразна мова, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Результат огляду, який здійснювався за допомогою пристрою «Драгер 6810», - 0,93%. Відповідно до вказаного акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, в ньому міститься відмітка ОСОБА_1 про згоду з його результатами (а. с. 4);

3) результатом тестування на алкоголь, здійсненого приладом «Драгер», згідно якого у ОСОБА_1 виявлено - 0,93% (а. с. 5);

4) диском з відеофіксацією відносно ОСОБА_1 , на якому зафіксоване правопорушення, яке відбулося 03.06.2023 року (а. с. 14);

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Порядок такого огляду та відмови від його проходження передбачено ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативно - правовими актами.

Так відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2, 3 Розділу ІІ інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Пунктом 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер». Незгоди щодо результату огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював.

За вищевказаних обставин у співробітників патрульної поліції не було підстав щодо вжиття заходів для проведення огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатами огляду на стан сп`яніння є позитивна проба 0,93% проміле, вказаний акт містить дату та час проведення тесту - 03.06.2023 року о 01:35 год., та підпис ОСОБА_1 (а. с. 4 - 5).

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що співробітниками патрульної поліції, які склали відносно ОСОБА_1 вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, порушили «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», апеляційним судом не виявлено, тому вищевказані доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Апеляційний суд звертає увагу, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ніяким чином не заперечував факт керування ним транспортним засобом та не заявляв будь-яких заперечень відносно протоколу про адміністративне правопорушення. Будь-яких пояснень, зауважень або заперечень щодо викладених у протоколі обставин не навів, натомість підписав вказаний протокол, чим фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того вірними є висновки суду першої інстанції по те, що з наявного у матеріалах справи, доданого до протоколу відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, вбачається, що на ньому об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції та перевірені апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги про неналежність наявних в матеріалах справи доказів винуватості ОСОБА_1 , є неспроможними, оскільки з вказаних доказів можна дійти до висновку щодо винуватості апелянта у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вищевказані доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.

Вбачаючи вищевикладене доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Отже, апеляційна скарга є безпідставною, а тому вона не підлягає задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Балтського районного суду Одеської області від 19 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін