Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/417/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Гершкул І. М.
Категорія - 155-1 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., захисника адвоката Голованова О.П. в інтересах ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу захисника адвоката Голованова О.П. на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, ФОП, проживаючої АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції 22.08.2023 року о 09.55 год. при проведенні перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ФОП ОСОБА_1 , розташованого: АДРЕСА_1 , а також 22.08.2023 року о 10.30 год. при проведенні перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ФОП ОСОБА_1 , розташованого: АДРЕСА_2 , встановлено, що ОСОБА_1 вчинила порушення порядку проведення розрахунків, а саме видача покупцям при продажу підакцизних товарів документів невстановленої форми та змісту (відсутні коди УКТ ЗЕД та марки акцизного податку), чим порушено ст.3 п.п.2,11 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.155-1 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Голованов О.П. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтував тим, що при складанні вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, посадовою особою не в повному обсязі та некоректно викладено суть адміністративного правопорушення з огляду на те, що фабула інкримінованого адміністративного правопорушення виписана неналежним чином, без зазначення дати, часу при яких саме обставин було вчинено правопорушення і в чому саме воно виразилося, при цьому, у справі про адміністративне правопорушення взагалі відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки долучений до матеріалів справи Акт фактичної перевірки від, не може вважатися достатнім та належним доказом вчинення адміністративного правопорушення у зв`язку із тим, що Податковим кодексом України передбачено апеляційний порядок оскарження в адміністративному порядку (до вищестоящого податкового органу) посадовою особи податкового органу, у випадку, якщо суб`єкт господарювання не погоджується з рішенням Державної податкової адміністрації України має право оскаржити його до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, однак з огляду на вимоги ст. 280 КУпАП, посадовою особою податкового органу не надано будь-якого підтвердження обставин того, чи скористалася ФОП ОСОБА_1 наданим Податковим кодексом України, правом на оскарження рішення податкового органу, оскільки з`ясування цих питань має істотне значення для правильного вирішення справи та могло б свідчити про належне встановлення обставин порушення посадовою особою податкового законодавства.

Вказує, що не доведено що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, оскільки зі слів особи що притягалась до адміністративної відповідальності, суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 є фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності та що одним з видів її діяльності є проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника адвоката Голованова О.П. в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені на те посадові особи органів державної податкової служби, крім іншого, складають протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

П. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, встановлено, що суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Ч. 1 ст. 128 ГК України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст. 58 цього Кодексу.

Ст. 51 ЦК України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно ст.3 п.п. 2,11 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти); проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Ч. 1 ст. 155-1 КУпАП встановлює відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції дослідивши матеріали справи та всі зібрані докази у їх сукупності правильно встановив дійсні фактичні обставини справи та дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення №000964, №000893 від 22.08.2023 року, вбачається, що 22.08.2023 року о 09.55 год. при проведенні перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ФОП ОСОБА_1 , розташованого: АДРЕСА_1 , а також 22.08.2023 року о 10.30 год. при проведенні перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ФОП ОСОБА_1 , розташованого: АДРЕСА_2 , встановлено, що ОСОБА_1 вчинила порушення порядку проведення розрахунків, а саме видача покупцям при продажу підцакизних товарів документів невстановленої форми та змісту (відсутні коди УКТ ЗЕД та марки акцизного податку), чим порушено ст.3 п.п.2,11 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.155-1 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні захисник адвокат Голованов О.П. зазначив, що ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає.

Проте, незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, повністю підтверджується зібраними по справі доказами, і зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення №000964, №000893 від 22.08.2023 року, яким підтверджується, що ОСОБА_1 вчинила порушення порядку проведення розрахунків, а саме видача покупцям при продажу підакцизних товарів документів невстановленої форми та змісту (відсутні коди УКТ ЗЕД та марки акцизного податку) (а.с. 3, 23); актом проведення контрольної розрахункової операції від 22.08.2023 року (а.с. 9); наказами (а.с. 6,29); направленнями на перевірку (а.с.7-8,30).

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується актами перевірки від 22.08.2023 року, згідно яких в ході аналізу баз даних СОД 110 виявлено факт проведення розрахункових операцій з видачею розрахункового документу не встановленої форми, оскільки у фіскальних чеках відсутні обов`язкові реквізити марки акцизного податку (а.с.4-5, 24-25). Крім того, при цьому апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 свою вину в суді першої інстанції та в протоколі про адміністративне правопорушення визнала.

Вказані зібрані по справі докази є належними та допустимими, є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційної інстанції та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення. Сумніви у їх належності та достовірності у апеляційного суду не виникає.

Доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що до матеріалів справи не додано жодних доказів, які б свідчили про вчинення особою адміністративного правопорушення, є необґрунтованими та безпідставними. Оскільки матеріали справи містять протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, акти перевірки від 22.08.2023 року та інші докази, що узгоджуються між собою і не викликають суперечностей у їх відповідності фактичним обставинам справи, тобто є належними, допустимими і достатніми для підстав вважати, що в діях ОСОБА_1 наявна вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що не доведено що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки частиною 1 ст.155-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Об`єктом правопорушень, передбачених коментованою статтею, є суспільні відносини у сфері здійснення розрахункових операцій. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: - порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг; - порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків при здійсненні операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених коментованою статтею, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Суб`єктами правопорушень, передбачених ч. 1 коментованої статті можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Таким чином ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дослідивши зібрані докази по справі, із дотриманням вимог ст.245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини у справі, надав всім зібраним по справі доказам правильну юридичну оцінку, та дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність і діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

Згідно із ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував характер вчиненого нею правопорушення, ступінь вини, її особу, майновий стан та призначив справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн., яке є достатнім для виправлення останньої, а також запобіганню вчинення нею, а так само іншими особами аналогічних правопорушень.

Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування чи зміни по суті правильного винесеного судом рішення апеляційним судом не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі відсутні.

Беручи до уваги вищевикладене апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною обгрунтованою та мотивованою, а тому апеляційна скарга захисника адвоката Голованова О.П. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Голованова О.П. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн. залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)