Справа № 504/3589/22
Номер провадження 3/504/86/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крижовлин Балтського району Одеської області, громадянина України, тимчасово непрацюючого, учасника бойових дій, одруженого, має на утриманні трьох н/л дітей 2011, 2012, 2023 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 паспорт № НОМЕР_1 виданий 23.09.2019р., органом 5125, ІПН НОМЕР_2

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2022р. інспектором взводу 1 роти 8 батальйону 2 полку УПП в Одеській області Оргєєвою К.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №091621, згідно якого 29.10.2022р. біля 18 год. 22 хв. за адресою: Одеська область Лиманський (Одеський) район, а/д «Одеса-Мілітополь», 21 км. + 500 м., ОСОБА_1 керував т/з «Chevrolet Aveo» н/з НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою алкотестеру драгер «Alcotest» №7510 ARLM-0426, (тест №965 від 29.10.2023р.), результат огляду становить 0.86 %о. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

20.01.2023р. представник ОСОБА_1 адвокат Афанасьєв С.О. надав письмові пояснення в яких вказав, що протокол складений з грубими процесуальними порушеннями, оскільки з наданих адміністративних матеріалів не вбачається правомірної причини зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 не повідомили про причину зупинки його транспортного засобу, в матеріалах справи відсутні докази того, що лейтенант поліції Савченко призначений наказом коменданта та мав повноваження щодо перевірки документів та зупинки транспортних засобів, матеріали справи не містять зазначення підстав за якими співробітники поліції дійшли до висновку, що ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння. Як наслідок усі докази, надані стороною обвинувачення мають бути визнані судом недопустимими за доктриною «плодів отруйного дерева». Крім того, адвокат Афанасьєв С.О. зауважив на тому, що з долученого відеозапису вбачається, що поліцейським було сказано слова: «Ого! А що з твоїм другом?», на що ОСОБА_1 повідомив, що ця людина трохи випила і тільки тоді поліцейський запитав ОСОБА_1 чи пройде він огляд, тобто, адвокат вважає, що у поліцейського були відсутні підстави ствердно вважати, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Також з долучених матеріалів справи, зокрема відеозаписів, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не вбачається. Поліцейським не було роз`яснено і забезпечено право на отримання професійної правової допомоги., крім того адвокат має сумніви у справності приладу «Драгер». який продував ОСОБА_1 , а відеозапис переривчастим. На підставі сукупності вищевказаних обставин, адвокат Афанасьєв С.О. просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні 11.09.2023р. ОСОБА_1 пояснив, що на момент вчинення правопорушення він перебував в лавах ЗСУ, після 5 діб перебування на позиції, їх змінили і командир відпустив його та товариша привести себе до ладу. Він алкоголь не вживав, однак його товариш ОСОБА_2 випив, тому в автомобілі був стійкий запах алкоголю. Під час зупинки транспортного засобу він погодився продути прилад «Драгер», перша спроба нічого не дала, а під час другої спроби результат показав стан сп`яніння, з чим він не погодився. Він просив відвезти його на експертизу, однак його вимоги були проігноровані співробітниками поліції та як наслідок складено протокол про адміністративне правопорушення.

Надалі, в судові засідання ОСОБА_1 та його представник - адвокат Афанасьєв С.О., будучи належним чином повідомленими не з`явилися, надаючи клопотання про відкладення судових засідань (протягом перебування справи в суді клопотання про відкладення були подані 9 разів), що з врахуванням строків притягнення до адміністративної відповідальності, визначених ст.38 КУпАП, суд розцінює як спосіб зловживання процесуальними правами, тому вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності ОСОБА_1 та його представника.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, дослідивши письмові пояснення представника адвоката Афанасьєва С.О., вислухавши усні пояснення ОСОБА_1 , суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №091621 від 29.10.2023р;

- роздруківкою приладу Драгер №7510, тест №965 від 29.10.2023р., результат склав 0,86 %о;

- даними акту огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат склав 0,86 %о;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, яким підтверджено обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення;

Так, частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2, 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі-поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При дослідженні відеозапису події, оцінюючи зовнішній вигляд та поведінку ОСОБА_1 , суд вважає, що, у стороннього спостерігача дійсно могли виникнути об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння.

Згідно ч.7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

З відеозапису, дослідженого судом, вбачається, що ОСОБА_1 пояснив, що випив 150 грам горілки, на місці намагався домовитися із співробітниками поліції, щоб врегулювати це питання, про свою незгоду із результатами огляду взагалі не заявляв.

Доводи адвоката Афанасьєва С.О. про те, що матеріали справи не містять доказу факту керування ОСОБА_1 , транспортним засобом є недоречними, оскільки ОСОБА_1 не спростовував того, що саме він керував автомобілем.

Твердження адвоката Афанасьєва С.О. про те, що в протоколі не вказані підстави для огляду на стан сп`яніння, є неспроможними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення являє собою так званий акт обвинувачення, де фіксується суть правопорушення, яке ставиться у провину особі. Так, в протоколі вказано, що в зазначений день та час ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що являє собою суть інкримінованого йому правопорушення, в свою чергу підстави для проведення огляду це супутні процедурні моменти, зазначення яких в формулюванні фабули правопорушення не вимагається.

Крім того, суд надає критичну оцінку поясненнями адвоката Афанасьєва С.О. про те, що він має сумніви у справності приладу «Драгер», оскільки вказане твердження є припущенням, в судовому засіданні адвокат не заявляв клопотань про витребування сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку даного приладу.

Решта доводів та заперечень висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно п.1.10 «Правил дорожнього руху» України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Враховуючи, що ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_4 , що підтверджується відповідною довідкою ТСЦ МВС №5147 від 22.12.2022р., тому за ч.1 ст.130 КУпАП України, тому суддя вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджено копією відповідного посвідчення, він підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 27, 30, 33-35, 40-1, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост.130 ч.1 КУпАП. Накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан