Справа № 461/8113/23
Провадження №3/461/2821/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2023 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Кротова О.Б., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Тополевського Р.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, тимчасово не працюючої, одруженої, такої, що раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №953231 від 15.09.2023, ОСОБА_1 15.09.2023 близько 16.40 год за адресою: м.Львів, вул.Винниченка,18, а саме перед будівлею Львівської обласної державної адміністрації, вилила на тротуар в громадському місці невідому речовину червоного кольору, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Тополевського Р.Б. 23.10.2023 надійшли письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, у яких просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, із покликанням на таке. ОСОБА_1 у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час та місці було розлито воду, пофарбовану червоною гуашшю, в рамках пікету, спрямованого на привернення уваги громадськості до проблеми некритичних видатків під час воєнного стану та необхідності спрямування бюджетних коштів на допомогу сил оборони, а не на будівництво стадіонів, бруківку та інші потреби, які не сприяють обороноздатності країни. Жодній особі її діями не було не було спричинено шкоди, на даний час слідів фарби на тротуарі не залишилось. Отже, не можна вважати розлиття пофарбованої води, в рамках пікету, діями, подібними до нецензурної лайки чи образливого чіпляння до громадян, як того вимагає об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Метою особливої форми пікету було донесення тези про необхідність перерозподілу бюджетних коштів на користь Збройних Сил України до глядачів в незвичний спосіб, а тому це дозволяє віднести його до форми політичного акціонізму, як однієї з форм свободи вираження поглядів та ведення політичної дискусії, описаної в спеціалізованих наукових дослідженнях. У даному випадку йдеться про реалізацію права на свободу вираження поглядів, а не про вчинення неправомірних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Таким чином, вказує, що відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не порушувала громадський порядок і спокій громадян. Також захисник зазначає про відсутність суб`єктивної сторони даного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 вчинила вищеописані дії в суспільних інтересах, а не особистих, так як тема пікету стосувалась важливих питань для суспільства. Окрім цього, захисник Тополевський Р.Б. вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у такому не розкрито суть правопорушення, а саме не зазначено яким саме чином відбулося порушення громадського порядку і спокою громадян особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також не наведено доказів, які «поза розумним сумнівом» доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, як того вимагає практика Європейського суду з прав людини.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та надала пояснення про те, що не вчиняла протиправних дій, які становлять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а вона реалізовувала свободу своїх поглядів стосовно певних подій, які на даний час мають важливе суспільне значення. Зокрема, саме у такій формі, як розлиття води з гуашшю, вона намагалась привернути увагу громадськості, спрямовану до керівників Львівської обласної державної адміністрації, з приводу неналежного використання бюджетних коштів Львівської області під час дії воєнного стану у країні та потреб Збройних Сил України. Вважає, що складення відносно неї даних матеріалів про адміністративне правопорушення є переслідуванням за вираження політичних поглядів і переконань.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Тополевський Р.Б. підтримав пояснення ОСОБА_1 та подані ним письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, просив закрити справу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_2 , пояснив, що був безпосереднім очевидцем подій, які мали місце 15.09.2023 близько 16.40 год. перед будівлею Львівської обласної державної військової адміністрації, оскільки він теж вийшов на одиночний пікет щодо нецільового використання бюджетних коштів. Ствердив, що розлита ОСОБА_1 на тротуар фарба не порушила спокій громадян чи громадський порядок. ЇЇ дії навпаки здійснювалися в суспільних інтересах, в інтересах нашої держави, вона навпаки хотіла привернути увагу суспільства до необхідності спрямування бюджетних коштів на допомогу ЗСУ, а не на інші проблеми, які не сприяють обороноздатності країни у військовий час.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, показання свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Разом з тим, за змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Диспозиція статті 173 КУпАП України передбачає, що об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, передбачає наявність діяння: нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та вчинення інших подібних дій, що як наслідок порушують громадський порядок та спокій громадян. При цьому, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №953231 від 15.09.2023, ОСОБА_1 15.09.2023 близько 16.40 год за адресою: м.Львів, вул.Винниченка,18, перед будівлею Львівської обласної державної адміністрації вилила на тротуар в громадському місці невідому речовину червоного кольору. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 173 КУпАП України.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений КУпАП, а тому, як доказ, протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених законодавством. Згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення мають зазначатися, серед іншого, суть адміністративного правопорушення і нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Однак у протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 , не відображено об`єктивну сторону правопорушення, оскільки не зазначено і не розкрито наслідки порушення громадського порядку і спокою громадян, настання яких прямо передбачене диспозицією статті 173 КУпАП України, як обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення.

Окрім цього, на підтвердження вини ОСОБА_1 , до протоколу про адміністративне правопорушення надано такі докази: її письмові пояснення та фотографії з місця події.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до нього додається відео фіксація з камери. Однак, під час дослідження доказів в судовому засіданні встановлено, що долучений до матеріалів справи диск є пустим, жодних файлів на ньому не записано.

Разом з тим, у письмових поясненнях ОСОБА_1 , остання зазначає про відсутність в її діях складу будь-якого адміністративного правопорушення, а фото з місця події не свідчать про її прагнення показати зневагу до існуючих правил поведінки в суспільстві, та не свідчать про те, що такі дії були вчинені саме з мотивів неповаги до громадського порядку і спокою громадян, що були безпричинними та порушували громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Частиною третьою ст.62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

При розгляді даної справи застосовую загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У справі «Малофєєва проти Росії» Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само, не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП не доведено сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які б дали можливість констатувати, що її винуватість доведено поза розумним сумнівом, в зв`язку з чим провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.Б. Кротова