ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 Справа №607/19461/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Холява О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, стрільця 3 взводу 5-ї роти 4-го батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

з протоколу про адміністративне правопорушення в/ч НОМЕР_1 НОМЕР_3 від 06 жовтня 2023 року вбачається, що 10 вересня 2023 року о 21.00 год. під час вечірньої перевірки особового складу було виявлено відсутність стрільця 1 відділення охорони 3 взводу охорони 5 роти охорони 4 батальйону охорони солдата ОСОБА_1 , який відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05 вересня 2023 року №248 з 06 вересня 2023 року перебував у щорічній основній відпустці у кількості 5 календарних днів, та мав повернутися 10 вересня 2023 року до вечірньої перевірки особового складу. Контролюючи повернення з відпустки солдата ОСОБА_1 командир 3 взводу охорони ст. лейтенант ОСОБА_2 та командир 1 відділення 3 взводу охорони старший сержант ОСОБА_3 здійснювали телефонні дзвінки військовослужбовцю під час яких солдат ОСОБА_1 повідомляв, що повернеться до пункту постійної дислокації підрозділу вчасно. Солдат ОСОБА_1 повернувся до пункту постійної дислокації підрозділу 11 вересня 2023 року 04.50 год. Таким чином, солдат ОСОБА_1 під час проходження військової служби за призовом скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в умовах особливого періоду, оскільки, відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України», з моменту введення в дію Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні діє особливий період.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав вказавши, що 10 вересня о 14.30 год. у нього був запланований переїзд з м. Старокостянтинів до м. Тернополя за допомогою громадського транспорту. Замовивши заздалегідь таксі з очікуванням прибуття через 20 хвилин, він стикнувся із затримкою водія таксі. Прибувши на автовокзал дізнався, що рейсовий автобус відбув до м. Тернополя за 15 хвилин до його приїзду. Фінансової можливості догнати автобус у нього не було, тому звернувся за грошовою допомогою до своєї мами та бабусі. Його мати знайшла людину, яка згодилася його відвезти в ППД 5 роти охорони 4 батальйону охорони, проте цей водій зміг його доставити лише о 02.00 год. 11 вересня 2023 року, тому за таких обставин він прибув у розташування о 04.50 год.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Положення ч.3 ст.172-11 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення в/ч НОМЕР_3, суду надано: копію наказу про визначення уповноважених на складання протоколів про військові адміністративні правопорушення №70 від 01 червня 2022 року; копію військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 ; копії витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) Грузького Ю. №138 від 18 травня 2023 року, №87 від 28 березня 2023 року; копії постанов Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 15 червня 2023 року, 30 червня 2023 року, 17 серпня 2023 року. Інші докази вчинення правопорушення ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні.

Вказаних вище доказів недостатньо для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вони не містять жодних підтверджуючих обставин щодо факту вчасного нез`явлення солдата ОСОБА_4 без поважних причин на військову службу до розташування пункту постійної дислокації підрозділу.

Крім того, суд вважає, що твердження ОСОБА_1 про те, що він не мав умислу не з`явитись вчасно на військову службу з відпустки, а повернувся до пункту постійної дислокації підрозділу о 04.50 год. 11 вересня 2023 року, запізнившись при цьому на кілька годин із поважних та непередбачуваних для нього обставин, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Таким чином, сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Pociї»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Судом встановлено, що обставини відображені у протоколі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Протокол складено за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин справи суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, матеріалами справи не доведена, а тому провадження у справі відносно нього підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу такого правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.8, 172-11, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-11 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя Холява О.І.