ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/457/23 Справа № 692/653/23 Категорія: ч. 4 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Чепурний О.П. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову Драбівського райсуду Черкаської обл. від 6.07.2023 р., якою ОСОБА_1 ,

який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.

Свічківка Золотоніського р-ну

Черкаської обл., громадянина України,

має середню спеціальну освіту, не

одружений, військовослужбовця ЗСУ

ВЧ НОМЕР_1 , проживає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ст. 1224 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адмінстягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, стягнуто судовий збір в розмірі 536,8 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду 14.06.2023 р о 4 год. в с. Свічківка по вул. Миру, 34 Золотоніського р-ну Черкаської обл. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Camry» р/номер НОМЕР_2 та скоїв ДТП, а саме здійснив наїзд на електроопору, а після участі в ДТП залишив місце пригоди.

Він же, 14.06.2023 р о 4 год. в с. Свічківка по вул. Миру, 34 Золотоніського р-ну Черкаської обл. керував автомобілем «Toyota Camry» р/номер НОМЕР_2 та після участі в ДТП, до проведення медичного огляду з метою встановлення сп`яніння, вживав алкоголь.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адмінправопорушень. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не звернув уваги на той факт, що на місці ДТП він залишив автомобіль, тим самим не здійснював спроб зникнути з місця події. Після приїзду поліції забрав свій автомобіль, працівники поліції не проводили жодного тесту на алкоголь, а тому не можна сказати, що він залишив місце ДТП, після ДТП він вживав алкоголь. Крім того, він є учасником бойових дій та перебуває на службі у ВЧ НОМЕР_1 .

Вивчивши матеріали адмінсправи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно вимог до ст. ст. 254- 256 КУпАП.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, а саме що 14.06.2023 р о 4 год. в с. Свічківка по вул. Миру, 34 Золотоніського р-ну Черкаської обл. ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Camry» р/номер НОМЕР_2 та здійснив наїзд на електроопору, після участі в ДТП залишив місце пригоди, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 1224 КУпАП, а після участі в ДТП, до проведення медичного огляду з метою встановлення сп`яніння, вжив алкоголь, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції дослідив відеозапис, здійснений поліцейськими за допомогою технічного засобу ( а. пр. 5) та який доданий до протоколу серії ОБ № 065500 від 14.06.2023 р. ( а. пр. 2) та на відео зафіксовано обставини, за яких ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що вживав алкоголь після ДТП, погодився та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці, що також підтверджено роздруківкою чеку Drager Alcotest 6810, проба позитивна - 1,37 ‰ ( а. пр. 1), з якою ОСОБА_1 ознайомлений, що також підтверджено особистим підписом ОСОБА_1 .

Згідно ч. ч. 2 - 4 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адмінправопорушення. І лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Матеріали справи не містять доказів порушення працівниками поліції законодавства при складанні протоколів про адмінправопорушення, протоколи складені у встановленому законом порядку, з дотриманням вимог ст. ст. 256 та 266 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Правопорушник ОСОБА_1 не надав достатніх та належних доказів, які б ставили під сумнів зафіксовані на відеозапису та викладені в протоколах обставини правопорушення.

Крім того, правопорушником не наведено належних доводів для скасування рішення суду, незаконності рішення суду, або причин, за якими апеляційний суд міг би пом`якшити призначене стягнення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушень за ч. 4 ст. 130 та ст. 1224 КУпАП підтверджується даними протоколів про адмініправопорушення серії ОБ № 065500 від 14.06.2023 р. (а. пр. 2) та серії ААД № 312983 від 14.06.2023 р. (а. пр. 10), які складені уповноваженою посадовою особою та містять всі необхідні відомості та виклад обставин вчинення правопорушення, сумніви чи зауваження до його змісту відсутні; відеозаписом з нагрудних відеокамер поліцейських, на якому відображено перебіг процесуальних дій, що міститься на одному DVD-диску та знаходяться в матеріалах справи ( а. пр. 5); роздруківкою чеку огляду на стан сп`яніння (додатка до протоколу про адмінправопорушення; схемою місця ДТП; а також письмовими та усними поясненнями правопорушника.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд не вважає, що посилання в апеляційній скарзі на довідку від 19.05.2023 р. № 3180, про те, що ОСОБА_1 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в районі м. Вугледар Донецької обл., не можуть бути взяті до уваги, тому що, згідно цієї довідки, ОСОБА_1 приймав участь в обороні країни з 9.11.2022 р. по 30.04.2023 р., а рішенням суду він визнаний винним у вчиненні адмінправопорушень вже після цих подій, а саме 14.06.2023 р. Надана довідка є підставою для отримання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій і не звільняє його від відповідальності за скоєне.

На переконання апеляційного суду матеріали у даній справі складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють правові відносини та які є предметом судового розгляду.

Аргументи апеляційної скарги мають ознаки надмірного формалізму, не спростовують встановлені у справі фактичні обставини, зводячись до незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки, а отже й не є підставами для скасування вірного по суті судового рішення

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинені правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт того, що він, керуючи автомобілем, здійснив наїзд на електроопору та після ДТП залишив місце пригоди, а також після участі в ДТП, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, вживав алкоголь, та не звільняє його від відповідальності за скоєне.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адмінправопорушень, передбачених ст. 1224 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom, п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.).

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, як і підстав для закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП в даному випадку апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Драбівського райсуду Черкаської обл. від 6.07.2023 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 4 ст. 130 та ст. 1224 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.