ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 Справа №607/18293/23

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, який є особою пенсійного віку, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.139 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №004953 від 14.09.2023 року, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 14.09.2023 року о 12 год. 30 хв. в с. В. Гаї по вул. Незалежності, не вжив відповідних заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, створив перешкоду для дорожнього руху, а саме зберігав будівельні матеріали (бруківку) в межах смуги відводу автомобільних доріг, внаслідок чого відбулось пошкодження транспортного засобу (ДТП) «Пежо 5008», д.н.з. НОМЕР_1 , чим, на думку особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, порушив вимоги пунктів 1.5 та 15.15 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.139 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 139 КУпАП не визнав та пояснив, що жодних перешкод для дорожнього руху по вул. Незалежності в с. В. Гаї він не створював, а зберігав бруківку на вказаній вулиці згідно з рішенням №176 виконавчого комітету Великогаївської сільської ради від 30.08.2023 року, відповідно до якого йому надано дозвіл на тимчасове складування та зберігання будматеріалів строком на три місяці на землях сільської ради по вул. Незалежності, 17 в с. В. Гаї Тернопільського району.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бочан І.П. в судовому засіданні вказав на наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.139 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу інкримінованого йому правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи його захисника та дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи суд також враховує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладено на суд. Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Згідно з пунктом 1.5 Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до пункту 15.15 Правил дорожнього руху України на проїзній частині забороняється встановлення предметів, що перешкоджають проїзду чи паркуванню транспортних засобів, за винятком випадків: оформлення дорожньо-транспортної пригоди; виконання дорожніх робіт або робіт, пов`язаних із зайняттям проїзної частини; обмеження або заборони руху транспортних засобів та пішоходів у випадках, передбачених законодавством.

Частиною другою статті 139 КУпАП передбачено відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів чи іншого майна.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про автомобільні дороги» смуга відведення це земельні ділянки, що надаються в установленому порядку для розміщення автомобільної дороги.

Відповідно до ПДР України, перешкода для руху - це нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу; смуга руху це поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів; проїзна частина це елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Як видно, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.139 КУпАП, до матеріалів справи долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №004953 від 14.09.2023 року; електронний рапорт помічника чергового відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Гарматюк А.П. від 14.09.2023 року; додаток 2 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 14.09.2023 року; письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 14.09.2023 року; фотознімок із зображеними на ньому будівельними матеріалами (бруківкою); фотознімки із зображеним на них транспортним засобом марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_1 , із зафіксованими на ньому видимими механічними пошкодженнями; копію витягу з рішення №176 виконавчого комітету Великогаївської сільської ради від 30.08.2023 року.

Втім, на переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.139 КУпАП, оскільки не містять даних, які б підтверджували викладені у протоколі обставини щодо створення ним перешкоди для дорожнього руху, внаслідок чого відбулось пошкодження транспортного засобу, а також вказували на порушення останнім вимог пунктів 1.5 та 15.15 Правил дорожнього руху України.

При цьому надаючи оцінку долученому до матеріалів справи фотознімку, на якому зображено будівельні матеріали (бруківку), які розміщені на узбіччі дороги та на проїзній частині дороги, суд враховує те, що знаходженню будівельних матеріалів безпосередньо на проїзній частині дороги ймовірно передувала дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій автомобіля «Пежо 5008», д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на вказані будівельні матеріали, які зберігалися на узбіччі дороги.

Також при прийнятті рішення суд бере до уваги наданий особою, яка притягається до адміністративної відповідальності витяг з рішення №176 виконавчого комітету Великогаївської сільської ради від 30.08.2023 року, зі змісту якого вбачається, що виконавчий комітет Великогаївської сільської ради, розглянувши заяви громадян про надання дозволу на складування будівельних матеріалів, вирішив надати на тимчасове зберігання будматеріалів (терміном на три місяці) гр. ОСОБА_1 , на землях сільської ради по вул. Незалежності, 17 в с. Великі Гаї Тернопільського району. Вказаний витяг підписаний сільським головою Великогаївської сільської ради ОСОБА_3 .

Отже, проаналізувавши вказаний документ, суд доходить висновку, що 14.09.2023 року ОСОБА_1 зберігав будівельні матеріали (бруківку) на землях сільської ради по вул. Незалежності в с. Великі Гаї Тернопільського району на підставі офіційного дозволу виконавчого комітету відповідного органу місцевого самоврядування, що представляє сільську територіальну громаду, що виключає в його діях порушення вимог пунктів 1.5 та 15.15 ПДР України, оскільки будівельні матеріали зберігались на узбіччі дороги, тобто на землях Великогаївської сільської ради по вул. Незалежності, 17 в с. Великі Гаї Тернопільського району, що відповідно до ПДР України не є проїзною частиною дороги.

Таким чином, жодних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 1.5 та 15.15 Правил дорожнього руху України, за викладених у складеному щодо нього протоколі обставин, суду не надано.

За наведеного, сам по собі складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.139 КУпАП, не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

Відтак, оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.139 КУпАП, оскільки не надано належних та достатніх доказів його вини в скоєнні цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.139 КУпАП, відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 139, 247, 251, 252, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.139 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається Тернопільським апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяО. О. Дуда