Справа № 456/2537/23 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 33/811/1329/23 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , захисника Гошовської Я.А., потерпілої ОСОБА_2 , її представника - адвоката Гороха В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 червня 2023 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП провадженням закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №951181 від 3 травня 2023 року, 21.03.2023 року, близько 08 год. 30 хв., ОСОБА_1 , в будинку по місцю проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 , в присутності неповнолітніх дітей. В ході конфлікту ображав її нецензурними словами, чинив моральний та психологічний тиск, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись із рішення судді першої інстанції, потерпіла ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить поновити їй строк на апеляційне оскарження; скасувати постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 червня 2023 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, визначене санкцією цієї статті.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що оскаржена постанова є незаконною та необґрунтованою. Зокрема, вказує, що її колишній чоловік ОСОБА_1 21 березня 2023 року близько 08:30 год. за місцем їхнього проживання по АДРЕСА_1 дійсно ображав її нецензурними словами, чинив на неї психологічний тиск та заподіяв їй легкі тілесні ушкодження в присутності її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що зазначено в постанові про закриття кримінального провадження №0000069 від 21 березня 2023 року, яка винесена 18 квітня 2023 року дізнавачем сектору дізнання Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області Галецькою О.М.

Як зазначає апелянт, вона не може постійно терпіти, а кривдник ОСОБА_1 уникати від адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства через неточності складення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу, що вона не була присутня у судових засіданнях 8 та 23 червня 2023 року, а тому не могла надати пояснення по суті справи, втім, в оскарженому рішенні вказано, що вона у судовому засіданні надала відповідні пояснення. При цьому вона не могла прибути у судове засідання 8 червня 2023 року, оскільки не була належним чином повідомлена про таке. Вважає, що суд першої інстанції, всупереч статей 269, 277 КУпАП, обмежив її право на участь у судовому розгляді, чим грубо порушив вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд. Тим самим суд позбавив її права на подання клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, які характеризують особу кривдника ОСОБА_1 , згідно з якими останній перебуває на профілактичному обліку як кривдник у Стрийському РУП ГУ НП у Львівській області та з ним неодноразово проводились профілактичні заходи щодо неприпустимості вчинення домашнього насильства в період з 18 липня 2022 року до 21 березня 2023 року.

Окрім цього, суд не сповістив про розгляд справи інших потерпілих її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Також апелянт зазначає, що у матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують повноваження адвоката Гошовської Я.А, на участь у розгляді справи.

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що розгляд справи був проведений у її відсутності; копія постанови їй не надсилалась, таку отримав її представник ОСОБА_5 13 вересня 2023 року за його заявою від 10 серпня 2023 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений нею з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Гороха В.В., особи, щодо якої складено протокол адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Горошвської Я.А., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

З огляду на те, що судове засідання, на якому було прийнято оскаржене рішення, проводилося у відсутності потерпілої ОСОБА_2 , у матеріалах справи відсутні дані про отримання нею постанови, а тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 цієї статті визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 3 травня 2023 року серії ВАБ №951181 (а.с. 2), 21 березня 2023 року, близько 08 год. 30 хв., ОСОБА_1 , в будинку по місцю проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 , в присутності неповнолітніх дітей. В ході конфлікту ображав її нецензурними словами, чинив моральний та психологічний тиск.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 (а.с. 5), така звернулася до Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який 21 березня 2023 року близько 08:40 год. вчинив словесний конфлікт, в ході якого ображав її нецензурними словами та умисно кинув у неї свій телефон (у ліву клубково-поперекову ділянку), чим спричинив їй тілесне ушкодження, за місцем спільного проживання, у присутності їхніх спільних дітей, які є свідками, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначила, що, на її думку, ОСОБА_1 вчинив кримінальний проступок, а тому просила притягнути його до кримінальної відповідальності.

Постановою дізнавача СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Галецької О.М. від 18 квітня 2023 року (а.с. 4-5) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069 від 21 березня 2023 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Копію постанови направлено начальнику Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

У вказаній постанові дізнавача дійшла висновку, що ОСОБА_1 в ході словесного конфлікту кинув у бік ОСОБА_2 мобільний телефон, цілеспрямованих ударів останній не наносив, що підтверджується як показаннями ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , та що виключає суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, зокрема, умисел на спричинення тілесних ушкоджень, а відтак установлено відсутність ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім цього, у матеріалах справи наявні протоколи допиту ОСОБА_2 та неповнолітнього свідка ОСОБА_3 (а.с. 8-9), який у ході допиту зазначив, що конфлікт між його батьком та матір`ю виник на побутовому ґрунті, а саме батько почав вказувати матері для чого вона використовує посудомийну машину, між ними почалась словесна перепалка. Після цього він пішов у ванну кімнату, перебуваючи у якій, почув якийсь стукіт об підлогу. Коли вийшов у коридор, побачив, що батько знаходиться на сходовій клітці, а батько в коридорі, де на підлозі лежала плойка для волосся. Тоді побачив, як батько кинув своїм мобільним телефоном в ліву сторону спини матері. Надалі мама підняла телефон батька та кинула його на сходову клітку, через що він розбився.

Таким чином, на обґрунтування обвинувачення вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи містять заяву ОСОБА_2 , протокол її допиту, протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_3 , а також постанову про закриття кримінального провадження №0000069, на основі яких складено протокол про адміністративне правопорушення від 3 травня 2023 року серії ВАБ №951181. Інших об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

При цьому, як слідує з пояснень свідка, між батьками конфлікт виник на побутовому ґрунті. Водночас, ОСОБА_1 , стосовно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, під час допиту у своїх поясненнях зазначив, що він з дружиною розлучені, остання подала до суду позов про поділ майна; дружина постійно провокує його на конфлікти, безпричинно викликає на нього поліцію по домашньому насильству.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що після розлучення між ним та дружиною часто виникають побутові конфлікти, що супроводжуються взаємними образами. Не заперечила цього і ОСОБА_2 .

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується із висновком судді першої інстанції про те, що викладені вище факти свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак, які б підпадали під ознаки домашнього насильства, адже конфлікти, що виникають між колишнім подружжям на побутовому ґрунті, за наявних матеріалів справи, не доводять, що стосовно ОСОБА_2 колишній чоловік вчиняє таке психологічне насильство, яке може завдати шкоди її психічному здоров`ю,

На переконання апеляційного суду, суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, та дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 заподіяв ОСОБА_2 тілесні ушкодження, а відтак його слід притягнути до відповідальності за вчинення домашнього насильства, свого підтвердження не знайшли, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення якого вміняється ОСОБА_1 , здійснюється виключно у межах протоколу серії ВАБ №951181 від 3 травня 2023 року. Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, відомості про суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих.

Як слідує з зазначеного протоколу, хоч ОСОБА_1 і вміняється вчинення насильства психологічного та фізичного характеру, у протоколі викладено фабулу вчинення лише психологічного насильства, яке, згідно з протоколом, полягало в образах ОСОБА_2 нецензурними словами, чиненні на неї морального та психологічного тиску. Водночас, цей протокол не містить жодних згадок про заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, відтак викладені у постанові про закриття кримінального провадження №0000069 висновки щодо заподіяння таких тілесних ушкоджень не можуть бути взяті до уваги.

Безпідставними є і доводи апелянта про те, що потерпілими від дій ОСОБА_1 також є неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки жодних даних про те, що стосовно них ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство, суду не представлено. Не зазначав про таке насильство і ОСОБА_3 під час допиту у статусі свідка.

Не ґрунтуються на вимогах закону і доводи про порушення права ОСОБА_2 на захист, оскільки остання знала, що стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, була повідомлена про час та місце розгляду справи щодо нього. Крім цього, така скористалася своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду. У суді апеляційної інстанції її інтереси представляв адвокат Горох В.В.

В ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження і доводи про відсутність доказів, які підтверджують повноваження адвоката Гошовської Я.А., оскільки у матеріалах справи наявний ордер про надання останньою правової (правничої) допомоги ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги не містять покликання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

З урахуванням наведеного, постанова судді першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 червня 2023 року.

Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 червня 2023 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк