Справа № 441/1427/23 Головуючий у 1 інстанції: Перетятко О.В.
Провадження № 33/811/1354/23 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю ОСОБА_1 , захисника Мартин В.І., Кирницької Г.І., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 23 серпня 2023 року відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 23.08.2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №954309 від 19.06.2023 року, ОСОБА_1 , обвинувачується у тому, що вона 10.06.2023 близько 20 год. 15 хв., перебуваючи на прибудинковій території по АДРЕСА_1 , вжила до ОСОБА_2 образливі слова та погрожувала фізичною розправою..

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції справа розглянута неповно та не об`єктивно, зокрема те, що судом першої інстанції не враховано належним чином наявних в матеріалах справи доказів, на переконання апелянта в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 висловлювала погрози в сторону потерпілої ОСОБА_2 про фізичне насильство, які нею сприймалися як реальні та в громадському місці, оскільки будинок знаходиться на перехресті двох доріг та подвір`я є загальнодоступним.

Розглянувши матеріали справи № 441/1427/23, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, які заперечили подану апеляційну скаргу, та ОСОБА_2 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.173 КУпАП відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції зазначив, що жодної з форм об`єктивної сторони, інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, в її діях не вбачається, фактичні обставини справи свідчать, що дії ОСОБА_1 викликані особистими неприязними відносинами між нею та ОСОБА_3 , конфлікт між ними виник, зокрема, на ґрунті особистих стосунків та мав місце тривалий час. Дослідженими доказами по справі встановлено, що дії ОСОБА_1 , мали місце за адресою місця проживання її та ОСОБА_2 , що, з огляду на вищенаведене, громадським місцем не являється, у зв`язку із цим її дії не можуть кваліфікуватися як дрібне хуліганство.

Також апеляційним судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано свідків правопорушення.

А тому на переконання апеляційного суду протокол про адміністративне правопорушення ВАБ №954309 від 19.06.2023 року як доказ доведення вини ОСОБА_1 не може бути прийнятий до уваги, оскільки жодним чином не розкриває суті вчиненого правопорушення та спрямованість умислу ОСОБА_1 на порушення громадського порядку, а тому не може визнаватися як належний та допустимий доказ, що в свою чергу виключає можливість суду досліджувати інші докази в справі та як наслідок здійснювати функцію звинувачення замість правоохоронного органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення, що є по суті актом звинувачення, який має відповідати чітким вимогам, передбаченим ст.256 КУпАП.

При цьому, матеріалами справи жодним чином не доведено того, що дії ОСОБА_1 були спрямованими на безпричинне (малозначність приводів) порушення громадського порядку, а тому з`ясування особистих неприязних стосунків між сусідами, що може відбуватися і в громадському місці, не можливо кваліфікувати як вчинення хуліганських дій, зокрема як і в цій справі.

З викладеного постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 слід залишити в силі, як законну, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Городоцького районного суду Львівської області від 23 серпня 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.