Справа № 752/8101/23
Провадження №: 3/752/3906/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дідик М.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

01.04.2023 року приблизно о 04.30 год. в м. Києві по вул. Л. Толстого 50, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога зі згоди водія, що підтверджується відповідним висновком № 002129 від 03.04.2023 року, чим порушив п. 2.9а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував факт перебування в стані наркотичного сп`яніння. Пояснив, що їхав тверезий, зупинили, надав документи. Поліцейські запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, погодився, оскільки був впевнений що в стані сп`яніння не перебуває.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Горобівський І.Г. заперечував щодо вчинення його підзахисним адміністративного правопорушення. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Посилався на ряд порушень з боку поліцейських щодо складання протоколу та оформлення матеріалів в додаток до нього. Відмічав, що протокол складено з порушенням вимог ст. 254, 256 КУпАП, а саме пізніше ніж через добу після вчинення. Відмічав хронологію, а саме подія мала місце 01.04.2023 року, висновок про обстеження сформований 03.04.2023 року та направлений до поліції 10.04.2023 року. Після чого 13.04.2023 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол. В підтвердження своєї позиції надав суду письмові пояснення. Додатково захисник просив визнати недопустимим доказ а саме висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки він виданий з порушенням вимог інструкції № 1452/735, а саме лабораторне дослідження не проводилось, а застосовувався лише швидко тест смужки. Висновок не оголошено та не вручено ОСОБА_1 , і видано не в присутності поліцейського, як того вимагає інструкція.

Крім того за клопотанням захисника в судове засідання було викликано лікаря-нарколога ОСОБА_2 , яка проводила огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 . Остання суду пояснила, що дійсно 01.04.2023 року о 4.55 год. був направлений на огляд ОСОБА_1 згідно медичного акту за результатами медичного огляду у нього було встановлено стан наркотичного сп`яніння. Для встановлення під впливом яких саме препаратів перебував ОСОБА_1 , нею було відібрано біологічні зразки особи та направлено в лабораторію для дослідження. Згідно інструкції і на скільки їй відомо, хоч вона не лаборант, лабораторне дослідження на стан наркотичного сп`яніння проводитися як за допомогою тест-смужок, так і за допомогою Газохромотомазу. 03.04.2023 року лабораторія надала дослідження з встановленою речовиною яка діяла на ОСОБА_1 (психотропна речовина). Тобто за результатами медичного огляду 01.04.2023 року о 04.55 год. було встановлено стан наркотичного сп`яніння, а лабораторією 03.04.2023 року було встановлено речовину яка діяла на ОСОБА_1 що і було відображено у висновку.

Відповідаючи на запитання захисника свідок ОСОБА_2 пояснила, що висновок і акт заповнювались 01.04.2023 року піл час проведення медичного огляду особи, а закінчено заповнення висновку 03.04.2023 року вже після отримання лабораторного дослідження, акт закрито 03.04.2023 року. Вважає, що застосування тест смужок є лабораторним дослідженням. Зауважила, що вона є лікарем клініцистом, і нею за результатами медичного огляду було встановлено у ОСОБА_1 клінічний стан наркотичного сп`яніння, про що а саме про встановлений діагноз відразу було повідомлено як поліцейським так і ОСОБА_1 сам висновок 01.04.2023 року не повідомляла. Наголошувала що вона проводить медичний огляд а не лабораторне дослідження.

Дослідивши матеріали справи, надані в додаток до протоколу, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, вислухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також його захисника, допитавши в судовому засіданні як свідка лікаря-нарколога, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9а) ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не погоджується з твердженнями захисника, в частині того, що стосується порушень вимог ст. 254 КУпАП. Слід звернути увагу, що працівниками поліції на місці зупинки та у лікаря-нарколога не було достатніх доказів винності особи у вчиненні правопорушення, а саме не було підтверджено стан наркотичного сп`яніння, тобто не був готовий висновок за результатами огляду на стан сп`яніння, оскільки не було проведено лабораторне дослідження. ОСОБА_1 в лікарні працівником поліції було роз`яснено подальший порядок дій, а саме йому було видано повідомлення про запрошення до підрозділу поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Запрошення було вручене під розписку 01.04.2023 року і дату на яку необхідно з`явитись було встановлено відразу на 13.04.2023 року. Твердження захисника, в тому, що висновок поліцією було отримано 10.04.2023 року а протокол складено 13.04.2023 року, тобто пізніше ніж через 24 години, що є суттєвим порушенням зі сторони поліцейського і тому протокол слід вважати таким, що складений з порушенням вимог закону, суд до уваги не бере. Таке твердження захисника суд вважає таким, що ґрунтується на його припущеннях. Оскільки ОСОБА_1 з урахуванням організаційних моментів отримання висновку було відразу встановлено дату ймовірного складання протоколу, від якої поліцейський не відступив. Разом з тим, вищезгаданий протокол про адміністративне правопорушення, на момент його розгляду в суді не скасований, та не визнано незаконними дії працівників поліції щодо його складання.

Також суд не бере до уваги твердження захисника, щодо того, що висновок про медичний огляд на стан сп`яніння не може бути допустимим доказом, оскільки він складений з грубим порушенням вимог інструкції. Дійсно захисником в судовому засіданні наведено ряд можливих організаційних недоліків, щодо проведення лабораторного дослідження а також щодо складання висновку за результатами проходження огляду на стан сп`яніння, вручення такого висновку поліцейському та водієві, та інше. Разом з тим, в матеріалах справи міститься висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння № 002129 від 03.04.2023 року, який на момент розгляду протоколу в суді не скасований, не визнано дії лікарів щодо його складання незаконними. Предметом розгляду в судовому засіданні є саме протокол про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог ПДР, а не розгляд питання законності чи правомірності складання висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння. А тому суд вважає, що висновок є належним доказом, який підтверджує стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

За таких обставин вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується відомостями, відміченими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 437059 від 13.04.2023 року, які згідно вимог ст. 251 КУпАП, є доказами по справі, висновком «Соціотерапія» № 002129 від 03.04.2023 року та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу водія ОСОБА_1 обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення накласти у виді штрафу в розмірі, тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 283-285 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Дідик М.В.