ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Чемерис А.К. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Котляревського Сергія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Октябрського районного м. Полтави від 11 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Октябрського районного м. Полтави від 11 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 07 жовтня 2022 року о 12.15 год. в м. Харкові по вул. Харківських Дивізій, біля будинку №15, керував транспортним засобом «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп?яніння, відмовившись від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.п. 2.5 ПДР України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат Котляревський С.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказує, що працівниками патрульної поліції йому було незаконно відмовлено у присутності захисника під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, звертає увагу на ту обставину, що працівниками поліції було зупинено керований ним транспортний засіб без належної правової підстави.

На розгляд до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, позаяк належним чином повідомлялися про розгляд справи.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання (справа «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував нате, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України»).

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі скаржника, який мав об`єктивну реальну можливість прийняти участь у судовому засіданні та організувати ефективний захист своїх інтересів у суді.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Постанова судді згідно зі ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість водія за ч. 1 ст. 130КУпАП, не дотримався.

Так, суд першої інстанції прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення; направлення на огляд водія на стан сп`яніння; рапорту працівника поліції, відеозапису з нагрудних камер поліцейських з місця події, довідки з УПП в Харківській області про отримання посвідчення водія та поясненнями свідків.

Разом з тим, направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять обґрунтування причини зупинки транспортного засобу, яким він керував.

Так, з відеозапису зі службової бодікамери вбачається, що патрульні поліцейські зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_2 без будь-якого обґрунтування такої зупинки, вказавши, що зупинка відбулась «за інформацією громадян».

При чому в подальшому у ході спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 неодноразово звертався із запитанням про підстави для зупинки керованого ним транспортного засобу, та, зокрема, обґрунтовував необхідність залучення адвоката тією обставиною, що без належної правової підстави для зупинки дії поліцейських видаються йому неправомірними.

Отже, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» не визначає такої підстави для зупинки транспортного засобу, як «за інформацією громадян», а тому наведене у рапорті від 07 жовтня 2022 року мотивування причин зупинки не є обґрунтованим.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження законності зупинки транспортного засобу причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката Котляревського Сергія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши вказаний строк, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу адвоката Котляревського Сергія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Октябрського районного м. Полтави від 11 квітня 2023 року скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця