Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/930/23
Провадження № 3/499/730/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 жовтня 2023 року смт Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В. розглянувши об`єднані матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст..126, ч.2 ст..130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП),

В С Т А Н О В И В:

До Іванівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за передбаченої ч.5 ст..126, ч.2 ст..130 КУпАП, які відповідно до постанови суду від 23.10.2023 року об`єднані в одне провадження.

Як встановлено в судовому засіданні згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 129075 від 29.08.2023 року 29.08.2023 ОСОБА_1 о 01:40 год. в с.Знам`янка, по вул.Ген.Плієва керував транспортним засобом ВАЗ2101 д.з. НОМЕР_1 не маючи на це право. Водійського посвідчення відповідної категорії, вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1. а Правил дорожнього руху; 29.08.2023 ОСОБА_1 о 01:40 год. в с.Знамянка, по вул.Ген.Плієва керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, зміна забарвлення покриву шкіри, тремтіння рук). Від медичного огляду відмовився в під відеозапис, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, заяв та клопотань не надав. Приймаючи рішення про належне сповіщення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, суд виходив з такого.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. ОСОБА_1 достовірно знав про наявність протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності та про розгляд справи в Іванівському районному суді Одеської області, що підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення та повідомленням про вручення поштового відправлення, в якому направлялася судова повістка про час та місце розгляду справи, при цьому у судове засіданні останній не з`явився, причини неявки не повідомив, жодним чином не цікавився станом розгляду справи.

Такі дії ОСОБА_1 суд розцінює як спосіб уникнення відповідальності через затягування строків розгляду справи та спливу строків накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищевказане, суд визнає ОСОБА_1 таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та визнає його неявку з неповажних причин.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини, з метою не затягування розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.126 та ст.130 КУпАП не є обов`язковою.

Суд, дослідивши об`єднаної матеріали справи, відносно якої складено протокол, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимогст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР встановлює, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п.п.7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою-четвертою ст.130 КУпАП, наявність свідків є обов`язковою.

Крім того, як вбачається з адміністративного матеріалу ОСОБА_1 з боку поліцейського запропоновано використати AlcotestDragerа бо прослідувати до медичного закладу охорони здоров`я для здачі біологічного середовища для лабораторного дослідження на виявлення стану алкогольного сп`яніння, від чого правопорушник відмовився під відео фіксацію.

Згідно переглянутого відеозапису, наданого працівниками поліції, на пропозицію працівника поліції пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою тест драгера або в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився.

Частина 2 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність правопорушника за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене даною статтею, в разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до постанови суду від 14.03.2023 року ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП, копія якої долучена до матеріалів справи.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що дійсно допущено порушення п.2.5 ПДР України, і його дії за ч.2 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Таким чином, аналіз перевірених і оцінених доказів підтверджує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він порушив Правила дорожнього руху, а саме п. 2.5 ПДР.

Ч.5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП, остання встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно матеріалів справи, а саме пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності встановлено, що ОСОБА_1 дійсно 29.08.2023 року керував транспортним засобом не маючи права керування транспортним засобом.

Надаючи правову оцінку діям ОСОБА_1 , суд зазначає наступне. Відповідно до п.1.10. ПДР України: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна.

Згідно з пунктом 2.1 розділу 2 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

За приписами п. 2.4.а ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. ПДР.

Відповідно до п.2 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою КМУ № 340 від 08.05.1993 , особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

З огляду на вищенаведене, ОСОБА_1 для керування транспортним засобом легковим автомобілем, зобов`язаний мати посвідчення водія категорії «В».

Відповідно до довідки долученої до матеріалів справи ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Судом встановлено, що протоколи про адміністративне правопорушення складені уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписані уповноваженою особою.

Також у протоколах про адміністративні правопорушення вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Як вбачається в протоколі зафіксовано факт керування особи транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння та факт відмови він проходження огляду, що підтверджено відповідним доказом, а саме відеозаписом, який долучений до матеріалів справи, протокол підписаний особою відносно якої він складений.

При підписанні протоколу своїх заперечень він не вносив, а погодився з викладеними обставинами в протоколі, про невідповідність протоколу не заявляв, про примусове підписання протоколу не повідомляв, на дії працівників поліції не скаржився.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

При цьому враховується, що ОСОБА_1 вчинив два взаємопов`язаних адміністративних правопорушення і їх розгляд відбувається одночасно одним і тим же місцевим судом, тому відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого, що становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху та є грубим порушенням порядку керування транспортним засобом, особу правопорушника, ступінь його вини та свідоме ігнорування особою-порушником норм Правил дорожнього руху, суд дійшов до висновку, що відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП встановленої за більш серйозне правопорушення, з числа вчинених у виді штрафу у розмірі в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

При застосуванні додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом суд виходив із практики зазначеної впостанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 застосовуючи аналогію права.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП вбачається, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, відповідно до вимог ст..4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з правопорушника в дохід держави підлягає 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.40-1, ст..245,ст.283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.)

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.

Суддя:Ігор ПОГОРЄЛОВ