Справа № 510/1803/23 Провадження № 3/510/1198/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року С у д д я Р е н і й с ь к о г о р а й о н н о г о с у д у

О д е с ь к о ї о б л а с т і Бошков І.Д.

розглядаючи в режимі відео-конференції матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП України в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешк.: АДРЕСА_1 , протягом року не вчинив адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

Як виходить з наданого протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 124140 від 21.09.2023 р., гр. ОСОБА_1 , 21.09.2023 р. о 18:40 год. в м. Рені по вул. Дунайська, буд. 188, на території ДП «РМТП», керував вантажним транспортним засобом марки «VOLVO» р/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди правопорушника у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Drageг».

Тобто, згідно вищевказаного протоколу, своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції.

Захисник Кольца О.М., Реу Р.В., надав суду заперечення № 6006 від 06.10.2023 р. на протокол про адмінправопорушення, просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адмінправопорушення. В запереченнях захисник вказав: «…Із зазначеним протоколом я не погоджуюсь, оскільки він винесений з порушенням норм процесуального права, суперечить вимогам Закону, та не відображає дійсних обставин справи, а тому адміністративна справа №510/1803/23 про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав:

По-перше: ОСОБА_1 21.09.2023 року, на час звернення до нього працівників поліції не керував транспортним засобом, а лише знаходився в ньому, що не е підставою для притягнення водія до адміністративної відповідальності та складання відносно нього адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення пункту 2.9а Правил дорожнього руху України.

По-друге: Відеозапис подій доданий до матеріалів адміністративної справи містить відомості щодо пропонування працівниками поліції, водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці, що він і зробив на вимогу працівника поліції. Відомостей щодо пересування /руху/ транспортного засобу «VOLVO FН 12- 42Т», державний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 матеріали адміністративної справи, зокрема відеозапис подій, не містять.

По-трете: Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення. Крім того, пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти і установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Перед проведенням ОГЛЯД) на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортири засобу проводиться під відео фіксацію або в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких ( сумніви.

Відповідно до п.п 6, 7 розділу 1, п п. 5,6 розділу II, п. 22 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських: препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВ( України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, якими, зокрема, передбачене огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я; перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірюваної техніки; огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків; включення відео реєстратора згідно методичних рекомендації для поліцейських, здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення.

Однак доданий до адміністративної справи відео файл не містять повної інформації, а саме відсутній факт відео фіксації руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Тобто з оглянутого відео файлу вбачається з першої секунди про вимогу працівників поліції на запинку транспортного засобу який не рухався, під початку час відео фіксації.

В адміністративному протоколі відсутні відомості про свідків які би могли підтвердити факт пересування автомобіля «VOLVO FН 12- 42Т», державний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який нібито був зупинений працівниками поліції.

Відповідно до п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, визначено, що включення портативного відео-реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео-зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео-реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Але цього зроблено не було, та суду надано як доказ лише частину відеозапису на яких не має зафіксованого а ні дати а ні часу проведення відео фіксації, що вказує на те, що працівник поліції проводив відео фіксацію не боді камерою, а не відомим приладом або мобільним телефоном, що не е належним доказом по справі, та ставить під сумнів законність проведеного огляду на стан сп`яніння інспектором поліції.

В четверте: В порушення вимог ст.268 КУпАП України, ОСОБА_1 перед проведенням огляду на стан сп`яніння та при складанні адміністративного протоколу взагалі не були роз`яснені його процесуальні права.

Таким чином інспектор СРПП, відділення поліції № 2, Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеської області не роз`яснивши права та обов`язки ОСОБА_1 передбачені ст.268 КУпАП, склав адміністративний протокол за порушення п. 2.9а ПДР, не надавши йому можливість захищатися він неправомірних дій працівників поліції та довести свою не винність.

В п`яте: Протокол за серії ААД № 124140 від 21.09.2023 року складений з порушенням вимог пункту 10 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім`я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

Однак, всупереч вимогам вищезазначеної інструкції, в протоколі пре адміністративне правопорушення серії ААД №124140 записи про посаду спеціальне звання, прізвище, ім`я, по батькові поліцейського не записані друкованими літерами, та взагалі відсутні ініціали особи яка складала адміністративний протокол.

Так, при огляді протоколу про адміністративне правопорушення було встановлено, що протоколі виправлений номер тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом.

Пунктами 6,7 та 8 розділу II, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВ( України від 06.11.2015 року №1376»(далі Інструкції) визначено, що усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після топ як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається і адміністративної відповідальності.

В шосте: Адміністративний протокол складений з порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушені у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, саме п.4 розділу X, поліцейським не складений Акт огляду на стан алкогольного наркотичного сп`яніння, не вручена копія Акту, водію, що є грубим порушенням при складанні адміністративних матеріалів.

Так вимогами п.4 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, передбачено, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

В сьоме: частиною 1 ст.130 КУпАП. передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Пре практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також пре адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (і: змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № И від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність заст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, щ

Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Зокрема, згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Разом із тим, із переглянутого відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що даний відеозапис не є безперервним, що свідчить про порушення працівниками поліції ч. 5 II Розділу Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999.

При цьому із переглянутого відеозапису взагалі не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції, отже в даному випадку він не є водієм у розумінні Правил дорожнього руху України.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Вагbега, Меssеgu аnd Jаbаrdо v. Sраіп» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, враховуючи вище викладене я вважаю, що у діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами.

Разом з тим, обвинувачення щодо особи не може бути висунуто на сумнівних доказах, тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Згідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ст.23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінально відповідальності.

Статтями 10 та 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, колі особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідки своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або ні передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла ї: передбачити.

Будь-який доказ, одержаний незаконним шляхом або з істотний порушенням прав людини, не може бути визнаний допустимим.

На підставі наведеного прошу закрити провадження у справі за відсутності події і складу, оскільки матеріали адміністративної справи не містять жодного допустимого доказу про те, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом ; стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставинах, дослідивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, які встановлюють наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення….».

Суд зазначає, що рішення ухвалюється виключно на доказах, які надані учасниками судового розгляду.

Судом в ході судового розгляду були досліджені матеріали адміністративної справи: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 124140 від 21.09.2023 р.; копія посвідчення водія ОСОБА_1 ; копмпакт диск із відеозаписом; інформація про притягнення ОСОБА_1 до правопорушень; результат алкотесту «Drageг»; письмові пояснення ОСОБА_1 .

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Таким чином, суд з дотриманням вимог ст.252 КУпАП, повинен оцінити не тільки зміст протоколу, але і належність та допустимість доказів, та законність дій працівників правоохоронних органів, закладу охорони здоров`я (у даному конкретному випадку).

За загальними правилами допустимими доказами є такі докази, які отримані в порядку, встановленому законом або іншими нормативними актами.

Допустимість доказів означає правову придатність їх для використання у процесі доказування. Допустимість доказів означає, що:

фактичні дані як докази одержані уповноваженим на те суб`єктом;

фактичні дані одержані у встановленому законом порядку з дотриманням процесуальної форми, яка гарантує захист прав та законних інтересів громадян;

фактичні дані та сам процес їх одержання належним чином закріплені та засвідчені;

зібрані докази та інші матеріали кримінальної справи загалом дозволяють здійснити перевірку достовірності та законності одержання фактичних даних.

Non геfегt quіd nоtum sit judici, sі nоtum, nоn sit fіrma, judісіі - Не має значення, що відомо судді, якщо це стало йому відомо не у встановленому Законом порядку.

Так, досліджуючи адміністративні матеріали, суд прийшов до висновку, що протокол серії ААД № 124140 від 21.09.2023 р. та додані до нього докази (тест на алкогольне сп`яніння), є незаконними, такими, що складені в порушення норм, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення (статті 266) та профільної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція), виходячи з наступного.

Так, 21.09.2023р. о 18:40 год. в м. Рені по вул. Дунайська, буд. 188, на території ДП «РМТП», керував вантажним транспортним засобом марки «VOLVO» р/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

В матеріалах справи міститься тест вимірювача вмісту алкоголю в крові (газоаналізатора) «Drageг». На вимогу поліцейського, водій ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, який проводився за допомогою вимірювача вмісту алкоголю в крові (газоаналізатора) «Drageг». Результат тесту 1,46 проміле, вказаний у протоколі. Із результату тесту, долучений до матеріалів справи, встановлено, що дату, час, рік та стосовно кого вимірювався вміст алкоголю, зроблений ручкою запис « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », що ставить під сумнів зазначений доказ. З результату тесту взагалі нічого не вбачається: все що повинно бути надруковано автоматично газоаналізатором, прочитати неможливо, його просто не видно. Тому, суд ставить під сумнів цей доказ: не зрозуміло коли його робили, відносно кого, не можливо розібрати дату, час, та всю інформацію, яка повинна бути відображена автоматично в результаті проведеного тесту. Тому суд не може взяти цей тест, як основній доказ, при розгляді цієї справи.

Треба зазначити, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставин справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Так, відповідно до пункту 6 розділу II Інструкції, огляд водія на стан сп`яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Тоді, як в протоколі не вказано жодного доказу.

Також, огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився поліцейським з порушенням вимог ст.266 КУпАП, відповідно до положень якої, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису, або аудіо-запису обов`язкового долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, із із переглянутого відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що даний відеозапис не є безперервним, що свідчить про порушення працівниками поліції ч. 5 II Розділу Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999.

Згідно до пункту 9 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема суть вчиненого адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

3 огляду на вищевикладене, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б у сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП «Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Аналізуючи та оцінивши вищевказані докази, суд повністю погоджується з доводами наданими адвокатом, тому вважає, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід відмовити, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.130 ч.1,245,247 п.1, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

У притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмовити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Провадження по справі закрити.

Вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 повернути ОСОБА_1 .

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.ст. 32, 32-1 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду.

Суддя І.Д. Бошков