Справа № 289/2303/23
Номер провадження 3/289/1565/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2023 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши матеріали, які надішли з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив,

- за ч. 4 ст. 121 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення від 12.09.2023 року, серії ААД № 607641 та серії ААД № 607642:

12.09.2023 року, гр. ОСОБА_1 , о 21 год. 47 хв., на автодорозі М-06 Київ-Чоп 86 км., поблизу с. Кочерів, керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, порушення координації рухів, виражене тримтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в лікаря нарколога водій відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений згідно ст. 266 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

12.09.2023 року, гр. ОСОБА_1 , о 21 год. 47 хв., на автодорозі М-06 Київ-Чоп 86 км., поблизу с. Кочерів, керував транспортним засобом з непрацюючою передньою правою фарою в режимі ближнього світла у темну пору доби, чим порушив ДСТУ 3649, чим вчинив повторне правопорушення, оскільки від 27.04.2023 року постановою ЕАС 6900168 водій притягувався до адмінвідповідальності за ст. 121 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 31.4.3.а ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину свою не визнав та пояснив наступне. Того дня він їхав за кермом свого автомобіля BMV в напрямку м. Києва. В с. Кочерів на посту його зупинили працівники поліції, так як в його автомобілі не працювала права фара. Потім працівник поліції виявив у останньго ознаки наркотичного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у відповідному медичному закладі охорони здоров`я м. Житомира, на що ОСОБА_1 спершу погодився на огляд, але за умови з`ясування причини такого огляду, на що поліцейським були йому роз`ясненні виявлені у останнього ознаки сп`яніння. Потім ОСОБА_1 , так як наближалася коменданська година, було запропоновано працівнику поліції, що він самостійно по приїзду до дому пройде вказаний огляд, але отримавши відмову поліцейського, почав вимагати щоб запросили понятих та провели такий огляд на місці його зупинки. В подальшому, під час складання працівником поліції адміністративного протоколу за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 підійшов до поліцейського та повідомив, що вже не відмовляється їхати на огляд, на що отримав відповідь, що вже складено протокол про відмову від проходження огляду. Пізніше, по приїзду в м. Київ вирішив самостійно поїхати в найближчий медичний заклад і пройти огляд на стан сп`яніння без участі поліцейських. Тому подане до суду клопотання про закриття справи підтрамав та просив справу закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому чітко зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту п. 31.4.3.а ПДР слідує, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам а саме: якщо зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, диспозицією ч. 4 ст. 121 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини у порушенні вимог п. 2.5, п. 31.4.3 а ПДР України не визнав.

Однак, доводи ОСОБА_1 відносно того, що він спершу погодився, а потім відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння через те, що наближалась коменданська година, суд оцінює критично, оскільки сприймає такі доводи як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та які спростовуються зібраними доказами по справі, а саме записом з відеореєстратора поліцейського, який в свою чергу на протязі тривалого часу пропонував останньому пройти вказаний огляд та роз`яснив наслідки його відмови.

Долучені до матеріалів справи, ОСОБА_1 , додаткові докази, а саме: висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння № 005065 видану лікарем КНП "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "СОЦІОТЕРАПІЯ", згідно якої він пройшов освідування на стан наркотичного сп`яніння о 23.55 год., і ознак сп`яніння не виявлено, суд не приймає як доказ, з огляду на те, що працівники поліції пропонували водієві пройти огляд в спеціалізованому медичному закладі. Однак, ОСОБА_1 відмовився і пройшов його самостійно, без присутності працівників поліції, вже після оформлення адміністративних матеріалів, тобто після вчинення адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що відповідно до розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Також суд зазначає, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що зафіксовано в матеріалах відносно нього про адміністративне правопорушення, а тому наданий ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння № 005065 в першу чергу не відповідає вимогам до Висновку щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння передбаченого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та доказового значення у даній справі не має.

Враховуючи викладене, доказів, що спростовували б винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у судовому засіданні невстановлено.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення відповідно ч. 4 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 607641 та серії ААД № 607642 від 12.09.2023 року, відеозаписом поліцейських на диску від 12.09.2023 року, який наявний в матеріалах справи, та з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння в медичному закладі КНП «ОМСЦ» ЖОР від 12.09.2023 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6900168 від 27.04.2023 року, якою застосовано до ОСОБА_1 штраф у розмірі 680,00 грн. за вчинене правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, яка останнім не оскаржувалася та підтверджує повторність вчиненого протягом року правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративні правопорушення мали місце внаслідок порушення п. 2.5, п. 31.4.3 а Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , відповідно до якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та водіям забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам а саме: якщо зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що являється джерелом підвищеної небезпеки і це потенційно може завдати серйозної шкоди, а тому він як водій добровільно погодився взяти на себе додаткові зобов`язання та обмеження щодо своїх прав, в тому числі виконувати вимогу про зупинку, підкорятися вимозі працівників поліції вийти з транспортного засобу та надати документи, що надають право керувати транспортним засобом, не керувати транспортним засобом в стані сп`яніння та виконувати вимоги працівників поліції у проходженні медичного огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, однак як засвідчують матеріали справи він ці вимоги свідомо ігнорував, а залишення працівниками поліції таких дій без реагування могло завдати серйозної шкоди.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що викладені у протоколах обставини підтверджені, кваліфікація його дій за ч. 4 ст. 121 та ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими.

З довідки старшого інспектора ВАП Управління патрульної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції І.Слюсарчук вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення та їх суспільну небезпеку, особу правопорушника.

З огляду на наведене, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки правопорушення передбачене даною статтею є більш серйозним з числа вчинених.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягнення судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 34-35, 40-1, 130, 245, 251, 268, 276, 277, 280, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 121, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення:

за ч. 1 ст. 121 КУпАП - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три місяці;

за ч. 1 ст. 130 КУпАП - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі статті 36 КУпАП визначити остаточне стягнення ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач: ГУК у м. Житомирській обл. / Житомир. 21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; р/р: UA0006001 "Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху"

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір).

Роз`яснити особі до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О. В. Мельник