ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2204/23 Справа № 932/7216/23 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

захисника - Черненкова Д.В.

апеляційну скаргу захисника Черненкова Д.В. на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, 26 липня 2023 року о 11 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 у порушення вимог п. 2.9а ПДР України керував транспортним засобом марки ГАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Дніпрі по вул. Воскресенській, буд. 2 А, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, результат проби 1,87 проміле.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2023 року скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог процесуального закону та порушення процедури проходження огляду. Зазначає, що відсутні належні докази правопорушення, оскільки в матеріалах справи та на відеозаписі відсутні докази на підтвердження факту керування транспортним засобом, а навпаки зафіксовано, що автомобіль знаходився в гаражі, а документи та ключі від нього вдома у ОСОБА_1 .

Вказує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки показанням ОСОБА_1 , який вказав, що вживав спиртні напої саме після того, як транспортний засіб був припаркований, що підтверджується і показаннями свідка, який коригував рух транспортного засобу під час заїзду у гараж. Вважає, що на час складання протоколу співробітниками поліції не доведено факту керування, а саме виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, у зв`язку з чим відсутня об`єктивна сторона правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав; вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Так, згідно із ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 7, 9 КупАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не`ясувавши всіх обставин події. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Згідно ст. 7 КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Обгрунтовуючи свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №062289, роздруківку результатів проходження огляду за допомогою технічного засобу Драгер.

Як встановлено судом та зазначено у протоколі, 26 липня 2023 року о 11 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ГАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Дніпрі по вул. Воскресенській, буд. 2 А, в стані алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки.

Під час перегляду відеозапису судом апеляційної інстанції встановлено, що на час прибуття співробітників поліції транспортний засіб ГАЗ д.н.з. НОМЕР_1 був припаркований в гаражі, мотор автомобіля вимкнений, ОСОБА_1 на той час не виконував функцій водія та направлявся в сторону гаражу. Таким чином, відеозаписом не зафіксовано, що ОСОБА_1 був зупинений співробітниками поліції під час безпосереднього керування траспортним засобом, а навпаки зі його змісту вбачається, що пропозиція проходження огляду на стан сп`яніння мала місце через тривалий час після того, як ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, здійснив наїзд на перешкоду, а доводи ОСОБА_1 про те, що він під час керування транспортним засобом спиртних напоїв не вживав, а випив алкоголь вже після дорожньо-транспортної пригоди, матеріалами справи та відеозаписом не спростовуються.

Аналізуючи наявні докази, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується лише те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, здійснив наїзд на перешкоду, а у подальшому працівниками поліції, які прибули на місце події через тривалий час після цього, було проведено його огляд на стан сп`яніння, результати якого виявилися позитивними.

При цьому працівником поліції, що склав протокол про адміністративне правопорушення, не було достовірно з`ясовано, в який саме час ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, а отже чи дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або вжив алкоголь вже після зупинки, і не було кваліфіковано дії останнього залежно від цієї обставини.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що вказане питання має вирішальне значення для справи, оскільки вживання водієм алкогольних напоїв після дорожньо-транспортної пригоди не утворює складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а охоплюється складом іншого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, який ОСОБА_1 не інкримінується.

Так, відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає, коли особа, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю вживає алкоголь, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, а також лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що з наданих доказів неможливо достовірно встановити, чи керував ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, або вжив спиртні напої після події ДТП, коли транспортним засобом вже не керував, як про це зазначено в апеляційній скарзі. Таким чином, матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Черненкова Д.В. - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця