ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023 Справа №607/19979/23

провадження № 3/607/8228/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , працюючої продавцем у магазині «Продукти» по вул. Центральній, 22 у с. В.Лука,

за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №980102 від 03 жовтня 2023 року, 03 жовтня 2023 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 , здійснила провадження господарської діяльності, а саме продала алкогольний напій горілку «Златогор», об`ємом 250 мл, міцністю 40% спирту, за суму у розмірі 53 грн. гр. ОСОБА_2 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , без отримання ліцензії. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання 24 жовтня 2023 року ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про час та дату розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується її підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії у графі «Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», що підтверджу обізнаність ОСОБА_1 про наявність вказаного провадження. Про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не подавала.

Відтак на підставі ст. 268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Для вирішення питання про те, чи було вчинено дане правопорушення, та чи винна ОСОБА_1 у його вчиненні, судом досліджено наявні у справі докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №980102 від 03 жовтня 2023 року, зміст якого викладено вище;

-рапорт помічника чергового ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Голояд О.П. від 03 жовтня 2023 року, з якого вбачається, що 03 жовтня 2023 року о 15 год. 59 хв. зі служби «102» надійшло повідомлення дільничного офіцера поліції Андрія Стрілкова про те, що під час виконання службових обов`язків у с. В.Лука Тернопільського району було виявлено ОСОБА_1 , яка будучи продавцем продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснила продаж алкогольного напою - горілки «Златогор», об`ємом 250 мл, міцністю 40% спирту, за суму у розмірі 53 грн. гр. ОСОБА_2 без відповідних на те дозвільних документів, а саме ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі;

-письмові пояснення ОСОБА_3 від 03 жовтня 2023, у яких він зазначив, що 26 вересня 2023 року близько 20 год. він зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться по вул. Центральній у с. В.Лука Тернопільського району, де придбав 150 грам горілки, яку продавець взяла з прилавка, пляшка ємністю 0,5л., із маркою акцизного збору. Продавець при ньому відкрила цю горілку та налила йому, за що він заплатив 18 грн;

-письмові пояснення ОСОБА_1 від 03 жовтня 2023 року у яких вона повідомила, що працює на посаді продавця у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться по АДРЕСА_2 , а якому здійснює свою діяльність приватний підприємець ОСОБА_4 . Також повідомила, що 16 вересня 2023 закінчилась ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями тому, вона допродувала залишки алкоголю, який залишився на прилавку. Крім цього, просила на перший раз обмежитись усним попередженням, оскільки є пенсіонером і у неї немає грошових коштів;

-заяву ОСОБА_1 від 03 жовтня 2023 року, згідно якої вона добровільно видала працівникам поліції: 4 пляшки горілки ТМ «Гріндей», кожна ємністю 0,5 л., міцністю 40%; 1 пляшку горілки ТМ «Гріндей», ємністю 0,375 мл.; 7 пляшок горілки ТМ «Наша Марка», кожна ємністю 0,250 мл., міцністю 40%; 2 пляшки горілки ТМ «Медов», кожна ємністю 0,700 мл., міцністю 40%; 2 пляшки горілки ТМ «Медов», кожна ємністю 0,500 мл., міцністю 40%, загальна кількість вилученого алкоголю 16 пляшок, загальна ціна 1525 грн, загальний об`єм 6,525 л;

-фотознімки з місця події;

-копія особової медичної книжки ОСОБА_1 ;

-копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

-копію ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 30 вересня 2022 року, виданої ОСОБА_4 на термін з 16 вересня 2022 року по 16 вересня 2023 року;

-квитанцію №24 від 10 жовтня 2023 року, згідно з якою 10 жовтня 2023 року вилучено алкоголь: 4 пляшки горілки ТМ «Гріндей», по 0,5 л.; 1 пляшку горілки ТМ «Гріндей», ємністю 0,375 мл.; 7 пляшок горілки ТМ «Наша Марка», по 0,250 мл.; 2 пляшки горілки ТМ «Медов», по 0,700 мл.; 2 пляшки горілки ТМ «Медов», по 0,500 мл., номер книги обліку речових доказів вилучених (отриманих) стороною обвинувачення, під час здійснення кримінального провадження, порядковий номер 24.

Будь-які інші докази в матеріалах справи відсутні.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності зокрема, виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

До загальних ознак господарської діяльності закон відносить не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичність таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №980102 від 03 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 03 жовтня 2023 близько 15 год. 00 хв. вона, перебуваючи у магазині «Продукти» по вул. Центральній, 22 у с. В.Лука Тернопільського району, здійснила продаж гр. ОСОБА_2 горілки «Златогор», об`ємом 250 мл. міцністю 40 процентів, без наявної ліцензії на продаж алкоголю.

Однак, будь-яких доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_1 систематично господарської діяльності з продажу алкоголю, тобто провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, не надано.

Так, у протоколі вказано, що здійснення такої діяльності працівниками поліції виявлено лише 03 жовтня 2023 року. Тобто, факти систематичності здійснення цієї діяльності вже мали існувати станом на 03 жовтня 2022 року.

При цьому, із письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він здійснював купівлю алкогольних напоїв у магазину «Продукти» 26 вересня 2023 року, а не 03 жовтня 2023 року, більше того, за факт продажу йому саме 03 жовтня 2023 року алкогольного напою він не зазначив. Також як і не зазначив ім`я продавця, який здійснював йому продаж даного алкогольного напою.

Зазначення у письмових поясненнях ОСОБА_1 про здійснення про продаж нею нереалізованого алкоголю не можуть бути взяті судом до уваги як доказ її вини, оскільки будь-які докази на підтвердження зазначеного в матеріалах справи відсутні.

Інші матеріали справи не доводять здійснення ОСОБА_1 вказаної у протоколі діяльності (продажу алкоголю без отримання ліцензії) на систематичній основі.

Долучені до матеріалів фотознімки, на яких зображено пляшки з різними видами алкоголю, не містить прив`язки ні до дати та часу, ні до місця, зазначеного у протоколі.

З матеріалів справи не можливо встановити, на якій підставі у ОСОБА_1 було вилучено 4 пляшки горілки ТМ «Гріндей», по 0,5 л.; 1 пляшку горілки ТМ «Гріндей», ємністю 0,375 мл.; 7 пляшок горілки ТМ «Наша Марка», по 0,250 мл.; 2 пляшки горілки ТМ «Медов», по 0,700 мл.; 2 пляшки горілки ТМ «Медов», по 0,500 мл., оскільки ні з протоколу, ні з інших доказів у справі не вбачається, що зазначені алкогольні напої були предметами, які стали знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення.

Наявний у матеріалах справи рапорт працівника поліції також не доводять вини ОСОБА_1 у здійсненні провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону. Рапорт це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції, а відтак, не є доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, у тому числі, й закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовими позиціями Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Зокрема, в рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що презумпція невинуватості насамперед є процесуальною гарантією у кримінальних справах, але сфера застосування цього принципу значно ширша: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. Презумпція невинуватості є одним із аспектів справедливого судового розгляду.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без наявних інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у ньому, не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у здійсненні нею господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 164, 247, 280, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучений згідно з квитанцією №24 від 10 жовтня 2023 року алкоголь: 4 пляшки горілки ТМ «Гріндей», по 0,5 л.; 1 пляшку горілки ТМ «Гріндей», ємністю 0,375 мл.; 7 пляшок горілки ТМ «Наша Марка», по 0,250 мл.; 2 пляшки горілки ТМ «Медов», по 0,700 мл.; 2 пляшки горілки ТМ «Медов», по 0,500 мл. повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

СуддяН. Р. Кунець