ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/2260/23

17 жовтня 2023 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

На розгляд Надвірнянського районного суду надійшли матеріали від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 336677 від 05.09.2023 вбачається, що 02.09.2023 близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 в с. Молодків по вул. Лугівська Надвірнянського району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом, а саме колісним трактором марки «DONGFENG DF», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, та здійснив наїзд на пішохода, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 02.09.2023 він на своєму тракторі рівняв стовпи на паркані своєї земельної ділянки. В це момент до нього підійшли його сусіди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з якими у нього виник словесний конфлікт з приводу користування дорогою. Під час вказаного конфлікту ОСОБА_2 розмахував в його сторону сокирою та погрожував пошкодити його трактор. Тому він вирішив забрати трактор на своє подвір`я та завів його. Однак ОСОБА_4 сперся на трактор та зімітував падіння, коли він розпочав рух. Ствердив, що жодного наїзду він на ОСОБА_5 не вчинив, а ОСОБА_4 сам зімітував наїзд. Просив провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом та у випадку доведеності вини призначити справедливе стягнення.

Відповідно до ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог КУпАП розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ст. 124 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії ознаки саме такого правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

До протоколу долучено схему місця ДТП від 03.09.2023, електронний рапорт працівника поліції від 07.09.2023, письмові пояснення ОСОБА_6 , письмові пояснення ОСОБА_7 , копію постанови серії БАД № 881496 від 05.09.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, тощо.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Крім того протокол не містить даних про наслідки, які настали внаслідок порушення ОСОБА_1 ПДР України (пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна). Жодних даних про те, що потерпілий ОСОБА_8 внаслідок наїзду отримав будь-які тілесні ушкодження, матеріали справи не містять.

Схема місця ДТП не може бути достатнім доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки в схемі місця ДТП відображається хід огляду місця події та виявлена під час огляду слідова інформація із зазначенням відповідних розмірів. При цьому вказаний документ не містить вказівки на порушення саме водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, які є в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками у виді пошкодження транспортних засобів або іншого майна або травми потерпілого. Вказаний доказ повинен бути досліджений та перевірений за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Електроний рапорт працівника поліції від 07.09.2023 не може бути визнаний достатнім доказом по даній справі, оскільки містить інформацію про подію, отриману працівником поліції під час додаткового розгляду матеріалів. При цьому сам працівник поліції свідком чи очевидцем події не був. Крім того електронний рапорт працівника поліції не містить інформації щодо дати, часу та місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Окрім цього з даних рапорта вбачається, що ДТП відбулось без травмованих.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 також не можуть бути належними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адиміністративного правопорушення, оскільки вказані свідки є заінтересованими особами (свідок ОСОБА_6 є сином ОСОБА_1 , а свідок ОСОБА_7 є дочкою потерпілого ОСОБА_5 ), та їхні свідчення суперечать один одному. Тому суд повинен критично ставитись до свідчень вказаних свідків та перевірити їх за допомогою інших доказів.

Допитаний безпосередньо в судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що 02.09.2023 він не вчиняв наїзду він на ОСОБА_5 , а ОСОБА_4 сам зімітував наїзд, впавши на землю.

Суд, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів в судовому засіданні, бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , надані ним в судовому засіданні, та вважає їх належним доказом по справі.

Постанова серії БАД № 881496 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 2 ст. 126 КУпАП, також не є достатнім доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки не підтверджує факт порушення ОСОБА_1 ПДР України, що спричинило наїзд на пішохода.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (пояснень потерпілого, пояснень неупереджених свідків, матеріалів фото та відеофіксації, тощо), до матеріалів справи не додано.

На думку суду докази, які містяться в матеріалах справи, не є такими, що переконливо свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Основними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, за вказаних обставин суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Вказані положення Конституції України поширюються на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Таким чином суд вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, травмування пішохода, за що передбачено відповідальність за ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Сукупність наведених обставин свідчить про відсутність в матеріалах справи переконливих доказів, що доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, тому суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.