Справа № 206/4454/23
Провадження № 3/206/2226/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

27.10.2023року суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Малихіна В.В. в залі суду в м. Дніпро, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , за адміністративне правопорушення, що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.09.2023 року о 00 год. 50 хв. в м. Дніпро, Самарський район, вул. Гаванська, буд. 8-Б, керуючи транспортним засобом Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку на газоаналізаторі Драгер, Alcotest 6820, приладу 0528. Результат огляду позитивний 1.91 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Воронько О.О. клопотання обґрунтовано тим, що при складанні протоколу не було перелічено ознак алкогольного сп`яніння, а також відсутні свідки. Крім того, в клопотанні зазначено, що ОСОБА_1 не відмовився від проходження огляду на місці, адже розумів, що він був тверезим. В клопотанні також зазначено, що в матеріалах справи відсутня основна складова дата вчинення правопорушення, у зв`язку з розбіжністю в датах в протоколі та рапорті.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.9 а). Ці вимоги Правил ОСОБА_1 порушив.

Винність у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 553056 від 10.09.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 10.09.2023 року о 00 год. 50 хв. в м. Дніпро, Самарський район, вул. Гаванська, буд. 8-Б, керуючи транспортним засобом Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку на газоаналізаторі Драгер, Alcotest 6820, приладу 0528. Результат огляду позитивний 1.91 проміле, рапортом, квитанцією приладу Драгер, актом огляду на стан сп`яніння, компакт-дисками з відеозаписами події та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Отже, суд відмовляє в задоволенні клопотання захисника про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки вони спростовуються відеозаписом з місця події, чеком приладу Драгер, актом огляду на стан сп`яніння та розцінює таку стратегію особи відносно якої складено протокол, як спосіб захисту, з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, щодо посилання захисника на розбіжності дат в протоколі та рапорті суд зазначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. КАС Верховного Суду дійшов висновку, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

В протоколі про адміністративне правопорушення міститься дата вчинення правопорушення, яка збігається з датою у квитанції приладу Драгер, а також збігається з зазначеною на відеозаписі датою, тобто 10 вересня 2023 року, що в сукупності вказує на точну дату правопорушення.

При цьому посилання захисника на наявність порушень вимог чинного законодавства співробітником патрульної поліції при складанні зазначеного протоколу, суд до уваги не приймає, оскільки такі твердження не доведені належними доказами та не є предметом дослідження зазначеного провадження, а підлягають окремому дослідженню, у встановленому законом порядку та при доведеності передбачають відповідальність визначену законом, що у своїй сукупності не нівелює, ні виправдовує, порушення вчинене іншою особою при доведеності його вини належними доказами.

Суд також критично ставиться до твердження захисника Пасічниченка Р.С. про те , що останній не відмовився від проходження огляду у зв`язку з тим, що він розумів, що був в тверезому стані, оскільки відмова від проходження огляду на стан сп`яніння також тягне за собою певні наслідки. Крім того, при наявності квитанції чеку приладу Драгер відпадає потреба в переліку ознак алкогольного сп`яніння таких як: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя та інше, оскільки такий перелік ознак необхіден при відмові водія від проходження огляду на місці зупинки.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, квитанцією приладу Драгер, актом огляду на стан сп`яніння водія, компакт-диском з відеозаписом події та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням судді, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

В даному випадку вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена належними та допустимими доказами.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Враховуючи, що санкція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання, вважаю необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-35, 130, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова можебути оскарженав 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Малихіна