БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1163/23
Провадження № 3/730/729/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2023 р. м. Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., за участю особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 , прокурора - заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури Марушка І.М., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_1 , який народився у с. Красностав Борзнянського району Чернігівської області, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні дитину 2008 року народження, громадянина України, працюючого начальником КП «Борзна-Комунальник» Борзнянської міської ради Ніжинського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника КП «Борзна-Комунальник» Борзнянської міської ради Ніжинського району Чернігівської області, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, а також вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, який виник 16.08.2022 року під час видачі та підписання наказу № 14-ОС «Про прийняття на роботу», відповідно до якого ОСОБА_2 , яка є близькою особою, - дружиною ОСОБА_1 , прийнято на посаду фахівця по звірці з контрагентами вищевказаного підприємства з 17 серпня 2022 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе у вчиненні зазначеного правопорушення спочатку не визнав і пояснив, що, прочитавши в мережі Інтернет певну інформацію, не вважає себе посадовою особою юридичної особи публічного права. Однак, в процесі розгляду справи та дослідження матеріалів справи ОСОБА_1 свою винуватість визнав повністю, погодився, що дійсно не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, а також вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів. Враховуючи те, що він визнав свою вину у повному обсязі, а також те, що він одружений та має на утриманні дитину, просить обмежитися мінімальним стягненням.

Прокурор в судовому засіданні підтримав викладене в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та просив накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн., враховуючи його особу та визнання ним вини.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З системного аналізу норм КУпАП встановлено, що його завдання полягає у встановлені винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.

Отже, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону (дозволено робити тільки те, що дозволено законом ст. 6 Конституції України).

Одним з основних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитись у підриві авторитету органу виконавчої влади та зашкодити суспільним інтересам, то таке правопорушення не може бути визначене, як малозначиме.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У тому числі, відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Суб`єктивна сторона правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно вчиняється умисно; особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно примітки до ст. 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Враховуючи, що ОСОБА_1 в судовому засіданні на початку розгляду справи висловив припущення, що він не є посадовою особою юридичної особи публічного права, то суд вважає за необхідне на цьому зупинитися більш детально.

Так, при вирішенні питання належності осіб до посадових осіб юридичних осіб публічного права (відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону) першочергово виникає питання розмежування статусу юридичних осіб публічного та приватного права (якщо статут, інший правовстановлюючий документ юридичної особи не містить чіткого визначення такого статусу).

Юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права (ст. 81 ЦК України).

Держава, територіальні громади можуть створювати юридичні особи як публічного, так і приватного права (ст.ст. 167, 169 ЦК України).

З урахуванням положень ЦК України, ГК України, інших законів України можна сформулювати найбільш суттєві ознаки юридичної особи публічного права:

1) створення на підставі:

?розпорядчого акта Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування самоврядування (абз. 3 ч. 2 ст. 81 ЦК України);

?у випадках, встановлених законом, - установчого документа (абз. 2 ч. 3 ст. 81 ЦК України);

2) визначення правового статусу ЦК України або окремим законом України (наприклад, розділ ІІ Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ст.ст. 10-11 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» тощо);

3) метою та основним видом діяльності юридичної особи є реалізація публічних функцій держави чи територіальної громади, які покладені на них Конституцією та законом України (наприклад ст. 10 Закону України «Про фермерське господарство», ст. 17 Закону України «Про вищу освіту» тощо);

4) допоміжний характер підприємницької діяльності до її основної діяльності.

Юридичній особі публічного права не обов`язково мають бути притаманні усі зазначені ознаки.

Так, для з`ясування питання, чи належить та або інша юридична особа (об`єднання юридичних осіб) до юридичних осіб публічного чи приватного права, необхідно аналізувати всю сукупність нормативно-правових актів та правовстановлюючих документів, які визначають правовий статус безпосередньо цієї юридичної особи (об`єднання).

Під посадовими особами юридичних осіб публічного права, насамперед комунальних та державних установ і підприємств, слід розуміти осіб, які мають повноваження здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

При визначенні того, чи є працівник юридичної особи публічного права посадовою особою, враховується обсяг та характер здійснюваних ним функцій. Тому навіть у разі невизначення працівника посадовою особою у статутних чи інших внутрішніх документах підприємства він може бути посадовою особою і бути суб`єктом декларування в розумінні Закону (з огляду на здійснювані ним адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції).

Так, адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в різному обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їхніх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ, організацій, структурних підрозділів, їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Таким чином, згідно з положеннями ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 169 ЦК України державні та комунальні підприємства, а також навчальні заклади, спільні комунальні підприємства належать саме до юридичних осіб публічного права, безвідносно до мети їхньої діяльності, що в тому числі, підтверджується відповідними роз`ясненнями НАЗК (https://wiki.nazk.gov.ua/category/deklaruvannya/ii-sub-yekty-deklaruvannya/).

У цій справі встановлено, що відповідно до статуту, комунальне підприємство «Борзна-Комунальник» утворено на комунальній власності територіальної громади міста Борзни Чернігівської області і діє у відповідності до Конституції України. Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України та інших законодавчих актів України. Засновником підприємства є Борзнянська міська рада Чернігівської області. Підприємство є юридичною особою.

Також, у відповідності до вказаного Статуту, начальник підприємства здійснює поточне (оперативне) управління Підприємством. Самостійно вирішує питання діяльності підприємства, за винятком питань, що: віднесені законодавством та статутом, до компетенції Засновника та органу управління. Подає на затвердження Засновнику проекти програм і планів, передбачених цим Статутом, а також звіти про їх виконання. Без доручення (довіреності) діє від імені Підприємства, представляє його інтереси у судах, вітчизняних і іноземних підприємствах та організаціях, установах, органах влади і місцевого самоврядування, формує адміністрацію Підприємства. Видає довіреності, відкриває в банківських установах рахунки. Самостійно укладає контракти, договори, у тому числі трудові, видає накази, обов`язкові для всіх робітників Підприємства. За погодженням з міським головою визначає свою організаційні структуру, встановлює, чисельність працівників і штатний розпис. Приймає і звільняє робітників, відповідно до штатного розпису та трудового законодавства України. Вживає заходи заохочення і накладає дисциплінарні стягнення відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку. Обирає форми і системи оплати праці, встановлює працівникам розміри і тарифних ставок, відрядних розцінок, посадових окладів, премій, винагород, надбавок і доплат на умовах, визначених чинним законодавством України та колективним договором. Приймає рішення, видає накази з оперативних питань діяльності Підприємства. Забезпечує дотримання правил охорони праці та техніки безпеки. Забезпечує виконання поточних та перспективних планів по ремонту і експлуатації основних фондів. Розпоряджається коштами та управляє майном Підприємства в порядку, визначеному законодавством України та цим Статутом. Несе відповідальність за формування та виконання фінансових планів, організацію податкового, бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій. Вчиняє будь-які інші дії, необхідні для здійснення господарської і діяльності Підприємства, за винятком тих, що відповідно до Статуту повинні бути узгоджені із Засновником або Органом управління (п. 3.4.1.-3.4.15, а.с.11).

Відповідно до контракту з керівником Комунального підприємства «Борзна-Комунальник» ОСОБА_1 останній призначається на посаду начальника зазначеного комунального підприємства на термін з 04.01.2021р. по 31.12.2021р. У подальшому між Борзнянською міською радою Чернігівської області в особі голови ОСОБА_3 з однієї сторони та громадянина ОСОБА_1 з іншого укладались додаткові угоди, яким продовжився строк дії вищевказаного контракту до 31.12.2023р. Відповідно до розділу 2 «Права та обов`язки сторін» вищезазначеного контракту керівник має право користуватися правом розпорядження коштів підприємства, накладати на працівників стягнення відповідно до законодавства; в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників підприємства. Окрім цього, керівник укладає трудові договори з працівниками підприємств відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за порушення Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

В свою чергу п. 10 ч. 1 ст. 1 цього Закону визначено, що приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Слід зауважити, що аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року N 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто, відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Для реального конфлікту інтересів необхідна наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1/наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2/наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3/наявність повноважень на прийняття рішення; 4/наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

При цьому, має бути беззаперечно визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи, в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Для реального конфлікту інтересів необхідна наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1/наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2/наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3/наявність повноважень на прийняття рішення; 4/наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» роз`яснено, що близькими особами - є члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є начальником Комунального підприємства «Борзна-Комунальник» Борзнянської міської ради.

16 серпня 2022 року ОСОБА_1 видав та підписав наказ № 14-ОС «Про прийняття на роботу», відповідно до якого ОСОБА_2 прийнято на посаду фахівця по звірці з контрагентами вищевказаного підприємства з 17 серпня 2022 року.

Відповідно до листа КП «Борзна-Комунальник» (вих. № 89 від 19.07.2023р.), зазначено, що на посаді фахівця по звірці з контрагентами працює ОСОБА_2 , яка є дружиною начальника вказаного підприємства - ОСОБА_1 .

Отже, 16.08.2022р. у начальника КП «Борзна-Комунальник» ОСОБА_1 під час видачі та підписання наказу № 14-ОС «Про прийняття на роботу», відповідно до якого ОСОБА_2 , яка є дружиною останнього, призначено на посаду фахівця по звірці з контрагентами вищезазначеного підприємства, виник реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Наявність можливості впливати на отримання чи неотримання додаткової заробітної плати (включаючи премію та інші види стимулюючих виплат), а також впливати на її розмір і визначає приватний інтерес особи, яка приймає відповідне рішення стосовно себе, оскільки можливість її отримання та розмір, як правило, залежать від оцінки результатів роботи особи її керівником, який і приймає рішення щодо її виплати.

Приватний інтерес ОСОБА_1 за даних обставин - це майновий інтерес, зумовлений сімейними стосунками з дружиною, який полягає у працевлаштуванні ОСОБА_2 на посаду фахівця по звірці з контрагентами КП «Борзна-Комунальник», що передбачає нарахування та виплату останній заробітної плати, нарахуванні трудового стажу тощо.

У цій справі суд бере до уваги й лист Борзнянської міської ради від 07.08.2023 року № 1024, згідно якого рада повідомляє ОСОБА_1 про те, що посада фахівця по звірці з контрагентами введена до структури штату підприємства без належного погодження з міським головою та без економічного обґрунтування необхідності введення цієї посади (а.с 91).

Як правильно зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, сімейні відносини завжди створюють для особи, на яку поширюється положення Закону, передумови для виникнення приватного інтересу, зумовлені природнім прагненням піклуватись про близьку особу. Відповідно, наявність у такої особи службових (представницьких) повноважень, пов`язаних із вчиненням/невчиненням дій, прийняття рішень стосовно близької особи, утворює потенційний конфлікт інтересів, а реалізація службових (представницьких) повноважень стосовно близької особи - реальний конфлікт інтересів.

Зазначені обставини, в тому числі, підтверджуються копіями статуту, колективного договору на 2022-2024 роки з додатками КП «Борзна-Комунальник», розпорядження № 37 від 31.12.2020р. «Про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника КП «Борзна-Комунальник», наказу КП «Борзна-Комунальник» № 63-ОС від 31.12.2020р. «Про призначення начальника», контракту з начальником КП «Борзна-Комунальник» ОСОБА_1 , розпорядження Борзнянської міської ради Чернігівської області № 209 від 20.12.2021р. «Про продовження строку контракту з начальником КП «Борзна-Комунальник» ОСОБА_1 та додаткової угоди № 1 до контракту від 31.12.2020р., розпорядження Борзнянської міської ради Чернігівської області № 179 від 29.12.2022р. «Про продовження строку контракту з начальником КП «Борзна-Комунальник» ОСОБА_1 та додаткової угоди № 2 до контракту від 31.12.2020р., розпорядження Борзнянської міської ради Чернігівської області № 13 від 27.01.2023р. «Про продовження строку контракту з начальником КП «Борзна-Комунальник» ОСОБА_1 та додаткової угоди № 3 до контракту від 31.12.2020р., розпорядження Борзнянської міської ради Чернігівської області № 38 від 27.02.2023р. «Про продовження строку контракту з начальником КП «Борзна-Комунальник» ОСОБА_1 та додаткової угоди № 4 до контракту від 31.12.2020р., розпорядження Борзнянської міської ради Чернігівської області № 62 від 30.03.2023р. «Про продовження строку контракту з начальником КП «Борзна-Комунальник» ОСОБА_1 та додаткової угоди № 5 до контракту від 31.12.2020р., розпорядження Борзнянської міської ради Чернігівської області № 79 від 28.04.2023р. «Про продовження строку контракту з начальником КП «Борзна-Комунальник» ОСОБА_1 та додаткової угоди № 6 до контракту від 31.12.2020р., посадової інструкції головного інженера № 23, посадової інструкції начальника підприємства № 22, наказу № 14-ОС від 16.08.2022р. «Про прийняття на роботу», наказу № 62-ОС від 31.12.2020 «Про прийняття на роботу», посадової інструкції фахівця по звірці з контрагентами, списку працівників КП «Борзна-Комунальник», наказу № 3-ВС від 04.01.2021р. «Про виплату матеріальної допомоги до дня народження», наказу № 92-ВС від 30.07.2021р. «Про виплату заохочувальних та інших компенсаційних виплат», наказу № 2-ВС від 04.01.2022р. «Про виплату матеріальної допомоги до дня народження», наказу № 27/3-ВС від 18.03.2022р. «Про виплату заохочувальних та інших компенсаційних виплат», наказу № 2-ВС від 02.01.2023р. «Про виплату матеріальної допомоги до дня народження», наказу № 26-ВС від 14.03.2023р. «Про виплату заохочувальних та інших компенсаційних виплат», наказу № 82-ВС від 19.06.2023р. «Про відпустку фахівця по звірці з контрагентами ОСОБА_2 », наказу № 25-ВС від 08.03.2023р. «Про виплату заохочувальних та інших компенсаційних виплат», листа Борзнянської міської ради № 834 від 10.09.2021р., наказу № 115-ВС від 10.09.2021р. «Про відпустку ОСОБА_1 », листа Борзнянської міської ради № 402 від 15.06.2022р., наказу № 62-ВС від 20.06.2022р. «Про відпустку ОСОБА_1 », наказу № 77-ВС від 02.07.2021р. «Про відпустки», наказу № 55-ВС від 01.06.2022р. «Про відпустки», листа Борзнянської міської ради № 1076 від 16.08.2023р., письмового пояснення Борзнянського міського голови ОСОБА_3 від 16.08.2023р., статуту КП «Борзна-Комунальник», листа Борзнянської міської ради № 770 від 19.06.2023р., відповіді КП «Борзна-Комунальник» № 72 від 23.06.2023р. на лист Борзнянської міської ради № 770 від 19.06.2023р., листа Борзнянської міської ради № 1024 від 07.08.2023р., відповіді КП «Борзна-Комунальник» № 100 від 14.08.2023р. на лист Борзнянської міської ради № 1024 від 07.08.2023р., наказу КП «Борзна-Комунальник» № 47-ОС від 14.08.2023р. «Про внесення змін до штатного розпису у зв`язку зі скороченням посади».

З огляду на приписи ст. 251 КУпАП вказані документи є належними та допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника комунального підприємства «Борзна-Комунальник», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VIІ від 14.10.2014 року суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, а також вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, який виник 16.08.2022 під час видачі та підписання наказу № 14-ОС «Про прийняття на роботу», відповідно до якого ОСОБА_2 , яка є близькою особою - дружиною ОСОБА_1 , прийнято на посаду фахівця по звірці з контрагентами вищевказаного підприємства з 17 серпня 2022 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

А тому, з урахуванням характеру, обставин вчиненого правопорушення, особи ОСОБА_1 , те, що він визнав свою винуватість, його ставлення до скоєного ним діяння, майнового стану, з метою виховного впливу та запобігання вчинення аналогічних правопорушень в подальшому, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, як про це й просив прокурор в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобігання корупції», ст.ст. 7, 38, 40-1, 172-7, 251, 268, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя Ріхтер В.В.