Номер справи 220/1412/21
Номер провадження 3-в/220/4/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника відділу № 7 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Луганській, Донецькій та Херсонській областях Луценко О.В. про вирішення питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді громадських робіт, накладеного постановою Великоновосілківського районного суду від « 27 » серпня 2021 р. у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого Великоновосілківським районним судом «27» серпня 2021 р. за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено адміністративне стягнення у виді 60 годин громадських робіт, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2023 р. заступник начальника відділу № 7 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Луганській, Донецькій та Херсонській областях Луценко О.В. звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді громадських робіт, накладеного постановою Великоновосілківського районного суду від « 27 » серпня 2021 р. у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого Великоновосілківським районним судом «27» серпня 2021 р. за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено адміністративне стягнення у виді 60 годин громадських робіт. В обґрунтування клопотання посилається на те, що 14.09.2021 року ОСОБА_1 був викликаний до Волноваського РВ № 1 до філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області на 23.09.2022 р., але за викликом не з`явився. Згідно довідки наданої Багатирським старостинським округом Великоновосілківської селищної ради, пояснення дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Волноваського РВ ГУНП України в Донецькій області та повідомлення з відділення поліції № 1 Волноваського РВПГУНП України в Донецькій області Радченко О.В., з вересня 2021 року за місцем мешкання не проживає, оскільки перебуває на заробітках за кордоном. 26.10.2021року до Великоновосілківського районного суду було направлено подання про передачу матеріалів до суду стосовно ОСОБА_1 . Подання не задовольнили. 20.11.2021 року була здійснена перевірка за адресою місця мешкання ОСОБА_1 , а саме АДРЕСА_1 . На момент перевірки встановлено, що ОСОБА_1 , вдома не було, двері були закриті на навісний замок, на стукіт ніхто не відчинив. Були опитані сусіди, які відмовилися від надання письмових показань та відмовилися надати свої дані, але повідомили, що ОСОБА_1 з вересня місяця 2021 року вдома не з`являвся, імовірно поїхав на заробітки за кордон. У телефонному режимі ( НОМЕР_1 ) співмешканка ОСОБА_1 . ОСОБА_2 повідомила, що вона перебувала за кордоном, та її співмешканець ОСОБА_1 , разом з нею не повернувся, а залишився на заробітках у Польщі, там він працює на будівельних роботах. 22.07.2022 року до Великоновосілківського районного суду було повторно направлено подання про передачу матеріалів до суду стосовно ОСОБА_1 . Подання не задовольнили. Згідно довідки Багатирського старостинського округу Великоновосілківської селищної ради від 22.12.2022 року ОСОБА_1 , не перебуває за місцем свого проживання, де він знаходиться на теперішній час їм не відомо. Один раз на квартал стосовно ОСОБА_1 отримувались довідки з Старомлинівської сільської ради, до відділення поліції №1 Волноваського районного відділу поліції ГУНП України в Донецькій області, Великоновосілківського відділу судово-медичної експертизи, Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, з`ясувати місцезнаходження ОСОБА_1 не вдалося. Посилається на ч. 1 ст. 2 КУпАП, рішення ЄСПЛ у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р., п. 3.4 і 3.6. рішення Конституційного Суу України від 11.10.2011 р. (справа № 10-рп/2011), вражає за можливе до правовідносин, які виникли, застосовувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі). Та, керуючись статтями 304, 305 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 80 Кримінального кодексу України, надсилаю матеріали щодо громадянина ОСОБА_1 до суду для вирішення питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді громадських робіт, накладеного постановою Великоновосілківського районного суду від « 27 » серпня 2021 р. у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення (прохальна частина клопотання відсутня).

В судове засідання учасники справи не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Представник органу пробації надав заяву, у якій просить розгляд подання проводити за його відсутності. ОСОБА_1 викликався за допомогою ВЕб оголошення на офіційному сайті «Судова влада», враховуючи, що іншої можливості у суду для належного повідомлення його про даті, час та місце розгляду справи, немає у зв`язку з бойовими діями. Їх неявка не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що дійсно згідно Постанови Великоновосілківського районного суду Донецької області від 27 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Вказана постанова не виконана, ОСОБА_1 не відбув призначене судом адміністративне стягнення. Представником органу пробації з`ясовувалось місце перебування особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, але встановити його місце знаходження не вдалось.

Статтею 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачено, що Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу. Зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України. Питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Статтею 298 КУпАП визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно ч. 1 ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 1 ст. 300 КУпАП визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до положень ст.. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Главою 30-А КУпАП визначено прядок провадження про виконання постанови про застосування громадських робіт, ст.. 321-4 КУпАП визначено алгоритм дій у разі ухилення особи від відбування громадських робіт. Натомість, даною главою не передбачено закриття адміністративного провадження внаслідок закінчення строку давності виконання судового рішення, а чітко встановлюється порядок дій посадових осіб у разі ухилення осіб від такого. Також, положеннями ст.. 302 КУпАП передбачено, що за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

Як зазначено у правовому висновку ВС, викладеного у постанові від 08.06.2022 у справі № 2-591/11, необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права.

Під час розгляду даного провадження, суддя наголошує, що відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 3 Кримінального кодексу України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права; застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

Отже, Кодексом України про адміністративні правопорушення визначений порядок дій уповноваженого органу у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення, визначено підстави припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, та у такому разі відносини, які склалися між сторонами адміністративного провадження є врегульованими, а тому жодних підстав для застосування за аналогією норм Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення у частині, яка визначена у клопотанні, немає.

Таким чином, у задоволенні клопотання слід відмовити в зв`язку з його безпідставністю. На підставі наведеного та керуючись ст. 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання заступника начальника відділу № 7 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Луганській, Донецькій та Херсонській областях Луценко О.В. про вирішення питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді громадських робіт, накладеного постановою Великоновосілківського районного суду від « 27 » серпня 2021 р. у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого Великоновосілківським районним судом «27» серпня 2021 р. за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено адміністративне стягнення у виді 60 годин громадських робіт.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя: О.А. Дурач