Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Плебановича А.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2023 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 40 800,00 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 11 липня 2023 року, о 23.53 годин, по вулиці Рівненській, 85, в місті Луцьк, Волинської області, повторно протягом року керував транспортним засобом, «Мітсубісі», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. При цьому, постановою серії ЕАР № 6457691 від 26 січня 2023 року, притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підвереджували факт керування ним транспортним засобом. Зазначає, що він не керував автомобілем, а лише сидів в ньому, керував транспортним засобом його батько. Вказує на те, що показання свідка, який є працівником поліції, не є допустимим доказом, оскільки він є зацікавленою особою. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 309619 від 12 липня 2023 року складеного щодо нього за порушення вимог п.2.1а ПДР (а.с.1), довідкою УПП у Волинській області від 12 липня 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось (а.с.3), поясненнями свідка ОСОБА_3 , а також іншими матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки вони є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Так, будучи допитаним судом першої інстанції свідок - поліцейський УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_3 суду пояснив, що 11 липня 2023 року, близько 23.53 годин ним під час патрулювання було виявлено автомобіль «Паджеро», який порушив правила зупинки, та здійснив зупинку безпосередньо на зупинці громадського транспорту. Двигун вказаного автомбіля був заведений, в якості водія в автомобілі перебував ОСОБА_1 , який надав свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, та пояснив, що дійсно керував вказаним автомобілем, оскільки хотів провести дівчину. Жодних інших осіб в транспортному засобі або поблизу нього не перебувало, а сам ОСОБА_1 не заперечував факту керування, однак надати будь-які письмові пояснення відмовився.

Підстав не довіряти поясненням вказаного свідка немає, оскільки вони узгоджуються із матеріалами справи.

Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 в суді першої інстанції вину свою у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, визнав повністю (а.с.12).

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки повністю спростовуються вищенаведеними доказами в їх сукупності, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Апеляційним судом у повному обсязі вивчені та проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи, під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні за ч.5 ст.126 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Підстав для скасування судового рішення та закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2023 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов