ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2299/23 Справа № 212/7591/23 Суддя у 1-й інстанції - Колочко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Целік В.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на постанову судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, ОСОБА_1 17 вересня 2023 року о 23:16 годині в Покровському районі м. Кривого Рогу по вул. Об`їзна дорога, біля е/о 87 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат тесту 1,40 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі. Зазначає, що суд першої інстанції порушив ст. 277-2 КУпАП, оскільки повістку з зазначенням номеру справи, судді, дати та місця розгляду справи ОСОБА_1 у встановлені строки вручено не було, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості надати свої пояснення та докази на їх підтвердження. Наголошує, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, усвідомлюючи, що існує реальна небезпека здоров`ю його дружини, він мав намір доставити останню у медичний заклад для надання невідкладної медичної допомоги. В даному випадку ОСОБА_1 вимушено порушив охоронювані державою інтереси у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Звертає увагу на те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено з порушенням вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», тому відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу, у тому числі протокол про адміністративне правопорушення. В самому ж протоколі, оформленому стосовно ОСОБА_1 не зазначено про відеозйомку та технічний засіб, на який було здійснено відео. На відео відсутня дата та час зйомки, тому він не може вважатись належним та допустимим доказом. Вказує, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідно до п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка була затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

За змістом п.2.9 «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджуються наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення від 17.09.2023 року серії ААД №624742, з якого вбачається, що ОСОБА_1 17 вересня 2023 року о 23:16 годині у Покровському районі м. Кривого Рогу по вул. Об`їзна дорога, біля е/о 87 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest 6820 Drager (ARHF-0016), результат огляду проба позитивна 1,4 проміле. Водій ОСОБА_1 з результатами згоден. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Результатом проведення тесту з використанням Drager Alcotest 6820 1,40 ‰ від 17.09.2023 року та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 власноручно зазначив про згоду з результатами проведеного огляду.

Відеозаписом до протоколу, на якому зафіксовано факт зупинення автомобілю під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, підтвердження ОСОБА_1 факту порушення комендантської години, який був причиною зупинки, факт вживання алкоголю, здійснення огляду на стан сп`яніння за допомогою Alcotest Drager та зафіксовано результат 1,40 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами.

Протокол підписаний ОСОБА_1 , який будь-яких зауважень у протоколі не зазначив. Підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.

Отже, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, апеляційний суд вважає їх належним, допустимим та достовірним, а їх сукупність є достатньою щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не може погодитись з твердженням апелянта про те, що суд першої інстанції без належного повідомлення розглянув справу, оскільки під час складання протоколу ОСОБА_1 був повідомлений про час і місце розгляду адміністративної справи про що свідчить його особистий підпис.

Крім того, апеляційним судом було у повній мірі забезпечено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та право на захист шляхом надання можливості взяти участь у судовому засіданні і надати пояснення.

Апеляційний суд звертає увагу, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

При цьому, з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Наведена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними у постанові від 30 січня 2020 року (справа №482/9/17).

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляд справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На підставі вище зазначеного, апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП, на переконання апеляційного суду, є безпідставними.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не відносяться до переліку визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких присутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. З урахуванням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції правильно дійшов висновку провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів, оскільки безпідставне умисне затягування справи порушує завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП).

З приводу посилання в апеляційній скарзі на безпідставну зупинку транспортного засобу апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Рішенням Ради оборони м. Кривого Рогу № 44 від 13.12.2022 року встановлено дію комендантської години на території м. Кривого Рогу з 23-00 до 05-00 з 13 грудня 2022 року на період дії воєнного стану в Україні.

Таким чином у працівників поліції були законні підстави для зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 о 23 годині 16 хвилин, тобто під час дії комендантської години.

Доводи апеляційної скаргипро те, що в протоколі, оформленому стосовно ОСОБА_1 не зазначено відеозйомки та технічного засобу, на який було здійснено відео, а на самому відео відсутня дата та час зйомки є неспроможними та спростовуються відомостями, які містяться в самому протоколі та на відеозапису: фіксація здійснювалась на нагрудні відео реєстратори XIAOMI №475611 та 475615.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, усвідомлюючи, що існує реальна небезпека здоров`ю його дружини, апеляційний суд розцінює як надані з метою уникнення відповідальності.

З зазначених мотивів суд також не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 .

З відеозапису до протоколу вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не згадав про вагітну дружину чи про загрозу її здоров`ю. Під час зупинки ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції що він їде на ринок «Габро» на зустріч і вже півтори години блукає, оскільки він не місцевий, а реєстратор невірно показав шлях. На запису clip-4 3:20 сказав, що їхав на зустріч з дівчиною. Запис clip-3 7:18 містить обурення водія від наслідків намагання зустрітися з дівчиною. Весь час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 хвилювався лише про те, що на роботі дізнаються про цей випадок і чому зупинили саме його автомобіль, а не інші машини, які їздять під час комендантської години.

Доводи апеляційної скарги про не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом спростовуються відеозаписом, на якому працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 про його відсторонення від керування транспортним засобом, та наявним у справі підписом ОСОБА_1 про те, що його ознайомлено з вимогами ст. 266 КУпАП та відсторонено від подальшого керування т/з, а сам т/з ВАЗ 2108 днз НОМЕР_1 залишається на місці зупинки.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя