Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5738/22 Головуючий у 1-й інст. Хоцька Л. М.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Семенюк Тетяни Миколаївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Семенюк Тетяни Миколаївни, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2023 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, без позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 09.10.2022 о 23 год 58 хв в с. Гардишівка Бердичівського району, по вул. Молодіжна, 2, керував транспортним засобом AUDI A6 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Семенюк Т.М. в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема, заначила, що працівниками поліції були допущені істотні порушення під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також, зазначила про відсутність у ОСОБА_1 з огляду на його вік життєвого досвіду та знань, неспроможність останнього сплатити штраф.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12).

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення вбачається, що 09.10.2022 о 23 год 58 хв в с. Гардишівка Бердичівського району, по вул. Молодіжна, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI A6, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 028515 від 10.10.2022 (а.с.2); направленні від 10.10.2023 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що огляд не проводився (а.с.3); постанові Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.2 ст.122, ч.1 ст.126, ст.125 КУпАП (а.с.5); відеозаписах з автомобільного відеореєстратора та боді-камер поліцейських, на яких зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.8).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на чітку пропозицію уповноваженої особи пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, беззаперечно відмовився. ОСОБА_1 було доведено, за якими ознаками виникла підозра про його знаходження в стані наркотичного сп`яніння і ці ознаки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки та наслідки відмови від проходження на стан сп`яніння. При цьому працівники поліції не зобов`язані були роз`яснювати водію, який вид адміністративного стягнення передбачено чинним законодавством за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо введення ОСОБА_1 в оману працівниками поліції спростовуються відеозаписом фіксації обставин події. Останній розумів, що вчинив правопорушення, пропонував працівникам поліції неправомірну вигоду з метою уникнути відповідальності.

Працівниками поліції під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не допущено порушень, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним.

Складений протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Відеозапис, а також підписи на протоколі та в документах, які додані до протоколу, свідчать про ознайомлення ОСОБА_1 з їх змістом.

На час складення протоколу ОСОБА_1 досяг повноліття. Проте, слід зазначити, що, відповідно до ст. 13 КУпАП, навіть особи віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років у разі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Законодавством не передбачена можливість закриття провадження у справі у зв`язку з неможливістю сплатити штраф.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245,251,252,278,280,283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Семенюк Тетяни Миколаївни, діючого в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич