Провадження №: 3/752/5565/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 жовтня 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бойко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

ОСОБА_1 , 18.06.2023 року о 10 год. 40 хв., керував транспортним засобом «AUDI», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. М. Грінченка, 18-Б, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, порушення координації рухів та мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив дії передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.

Захисник Ганчук Г.В., у судовому засіданні подав письмові пояснення. Зазначив, що відмова особи від проходження огляду на стан спяніння повинна бути чіткою, зрозумілою, такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, та яка не залежить від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб. В цьому контексті, з урахуванням вимог статті 6 Конвенії про захист прав людини і основоположних свобод та статті 268 КУпАП, поліцейські повинні детально проінформувати особу про сутність висунутої ними вимоги, порядок вчинення певних процесуальних дій та наслідки, які можуть для неї настати як у випадку проходження, так і у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснити права. Однак, як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису, поліцейський, запитуючи в ОСОБА_1 , чи готовий він пройти огляд на стан спяніння, повідомив, що останній може, тобто має право відмовитись від проходження такого огляду. Слід наголосити, що право - це офіційно визнана можливість, яку мав в своєму розпорядженні особа. Тобто право є мірою можливої поведінки, мірою свободи. Наявність права на певну поведінку виключає відповідальність за таку поведінку. Протилежним праву є обовязок. Лише у разі невиконання обовязку настає юридична відповідальність.

Тобто, повідомляючи ОСОБА_1 , про наявність в нього права відмовитись від проходження огляду на стан спяніння, поліцейський, замість того, щоб розяснити дійсні наслідки такої відмови та її протиправність, ввів в оману, по суті, спонукаючи до такої відмови. Більш того, сам відео запис взагалі не містить доказів чіткої відмови ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан наркотичного спяніння. Просив закрити справу у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку про наявність вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 , підтверджується зібраними по справі матеріалами в сукупності, протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного спяніння та відеозаписом. Як убачається з відео запису, ОСОБА_1 , було запропоновано пройти медичний огляд на що він відмовився. В протоколі зафіксовано ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, порушення координації рухів та мови, що вказує на дотримання інструкції та вимог вказаної постанови Верховного Суду України. Надані висновки щодо результатів медичного огляду від 18.06.2023 року, не беру до уваги, оскільки огляд був проведений без присутності працівників поліції, що вимагає ст. 266 КУпАП.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, йому необхідно призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 536,80 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. ч.1 ст.130, 283, 284, 285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає - 17 000 грн. (сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , на користь держави, судовий збір, в розмірі 536 (пятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя: О.В.Бойко