Справа№464/5518/23
пр.№ 3/464/2193/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, одруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановила:

ОСОБА_2 вчинила домашнє насильство, яке полягало в умисних діях психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_1 09.08.2023 о 22.00 год. за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно чоловіка ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнала, пояснила, що 09.08.2023 о 22.00 год. за місцем її проживання, а саме: АДРЕСА_1 , в неї виник конфлікт з чоловіком ОСОБА_2 , в ході якого він виражався до неї нецензурними словами, ображав її, погрожував, внаслідок чого вона викликала поліції. Вказала, що не вчиняла умисні дії психологічного характеру відносно чоловіка, однак в ході сварки могла висловлюватись образливими словами, випхала його з квартири, оскільки хотіла заспокоїти дітей, які в цей час знаходились вдома.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 є його дружиною, з якою 09.08.2023 ввечері у них виник конфлікт, в ході якого вони один одного ображали. ОСОБА_1 викликала працівників поліції. Однак, він вважає, що дружина не повинна бути притягнута до відповідальності, оскільки в більшій мірі він винний в ситуації, що виникла, вважає її дії малозначними, оскільки такі не спричинили у нього хвилювання за власне здоров`я чи безпеку.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі, зокрема, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУПАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №152286 від 09.08.2023, копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №170036 від 09.08.2023, копією заяви потерпілого від 09.08.2023, письмовими поясненнями потерпілого від 09.08.2023.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 09.08.2023 о 22.00 год. за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювалась в сторону чоловіка ОСОБА_2 нецензурною лайкою, тим самим вчинила домашнє насильство психологічного характеру, чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, а отже в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Одночасно, відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про малозначність діяння, вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить того, що така малозначність має полягати в сукупності трьох умов:

1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу правопорушення, передбаченого законом про адміністративну відповідальність, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) КУпАП характеризують певний склад правопорушення;

2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки чи шкоди, яка є типовою для певного правопорушення. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду;

3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

Беручи до уваги те, що хоча дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, формально містять ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, однак вчиненим не завдано шкоди суспільству, відсутність негативних наслідків скоєного адміністративного правопорушення, а також обставини справи, які вказують на малозначність вчиненого правопорушення, які встановлені з пояснень учасників, зокрема потерпілого, приходжу до висновку про можливість на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

На підставі ст. 22, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сабара Л.В.