КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 752/6167/23

номер провадження: 33/824/3253/2023

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Воронко Вікторії Вікторівни, представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Волощука Володимира Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 травня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

Цією ж постановою стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 травня 2023 року. Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закритиза відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка мало місце 16 лютого 2023 року, у його діях не було порушень Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Вказує, що в момент коли він на автомобілі «ВМW», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , перетинав як дорожню розмітку 1.13 ПДР, перед якою він мав би зупинитись для надання переваги в русі у разі такої потреби, так і 1.7 ПДР, що позначає межі смуги руху потоку транспортних засобів, що рухаються по головній дорозі, в сусідніх смугах руху будь-яких транспортних засобів, яким би він мав надати переваги в русі, не було. Транспортний засіб «АUDI», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , рухався в третій чи четвертій смузі руху без увімкнених сигналів повороту.

Зазначає, що коли він рухався на автомобілі «ВМW» по головній дорозі в крайній правій смузі руху, тобто вже після перетину дорожньої розмітки 1.13 та 1.7 ПДР, водій автомобіля «АUDI» ОСОБА_2 несподівано розпочав маневрувати праворуч, перетинаючи смуги руху, по якій він, ОСОБА_1 , вже рухався. Вказує, що намагаючись уникнути зіткнення з автомобілем «АUDI», він застосував гальмування та маневрування праворуч, але не встиг уникнути даної ДТП. Тому вважає, що вини та/або порушень ПДР у його діях не має, оскільки зіткнення відбулось вже в той момент, коли автомобілі рухались по головній дорозі і фактично автомобіль «ВМW», яким він керував, був перешкодою з правої сторони для автомобіля «АUDI», який без увімкненого сигналу повороту здійснив маневр перестроювання для повороту на право.

Вказує, що після ДТП, водій ОСОБА_2 свою провину визнав у повному обсязі, вибачився за скоєне та зобов`язувався відшкодувати йому, ОСОБА_1 , завдані майнові збитки і просив не викликати поліцію, посилаючись на те, що автомобіль «АUDI» йому не належить і у нього відсутній страховий поліс. У зв`язку з цим, вони домовились про зустріч на наступний день. Однак наступного дня, тобто 17 лютого 2023 року, ОСОБА_2 прибув із адвокатом та повідомив, що не визнає себе виннним у вчиненні ДТП і відмовився відшкодувати йому завдані збитки. Тому він, ОСОБА_1 , змушений був викликати поліцію, які склали два протоколи про адміністративні правопорушення, як відносно водія автомобілем «АUDI» ОСОБА_2 , так і відносно нього, ОСОБА_1 .

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги висновок експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження від 24 квітня 2023 року за № ВЕД-19/23, який містить інформацію про те, що водій він не винний у ДТП, з тих підстав, що експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність, вихідні дані дослідження не ґрунтуються на схемі ДТП, при проведенні розрахунку експертом, начебто, взяті до уваги лише пояснення ОСОБА_1 та експерт не оглянув транспортні засоби учасників ДТП. Вважає, що при цьому суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, які він надав суду, висновок експерта від 24 квітня 2023 року за № ВЕД-19/23 здійснено із урахуванням усіх матеріалів справи № 752/6167/23 та матеріалів справи № 752/6166/23 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, в тому числі, з наведенням пояснень ОСОБА_2 , а не тільки пояснення ОСОБА_1 . Вказує, що експерт розписався про те, що він попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (ст.384 КК України) та за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків (ст.385 КК України). Також експерт намагався оглянути автомобіль «АUDI» ОСОБА_2 , однак останній його для огляду не надав та уникав комунікації з експертом.

Вказує, що схема ДТП не є інформативною, тому що не має жодних розрахунків та базується суто на візуальних відображеннях. При цьому, розмітка 1.7. ПДР на схемі не відповідає її реальному розташуванню, а тому така схема ДТП не є належним доказом у справі. Звертає увагу, що висновки судді першої інстанції про неспроможності показів водія ОСОБА_1 щодо відображеного ним місця зіткнення транспортних засобів базується суто на візуальному відображені схеми ДТП, оскільки місце пригоди прив`язано до електроопори, що не характеризує його розташування відносно меж заїзду - пішохідного переходу чи перехрестя. Тобто фактично невідоме розташування вказаного місця відносно меж перехрестя та з`їзду із шляхопроводу. Вважає, що суддя першої інстанції плутає перехрестя при в`їзді, на яке встановлено дорожні знаки пріоритетності руху та з`їзд з дороги, в межах якого зупинились автомобілі учасників ДТП та, відповідно, помилково робить висновок про розташування місця їх контактування в межах перехрестя.

Також звертає увагу на те, що постановою Голосіївського районного суду від 15 травня 2023 року у справі № 752/6166/23 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні даної ДТП та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Воронко В.В, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Волощука В.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст.278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

При розгляді справи місцевий суд дотримався вказаних положень закону.

Так, ст.124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Пунктом 16.11 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Висновок судді місцевого суду про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.16.11 ПДР знаходяться в причинно - наслідковому зв`язку з подією ДТП та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

У рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Не зважаючи на не визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення, його вина підтверджується сукупністю наявних у справі доказів, яким суддею першої інстанції дана належна правова оцінка. Зокрема, даними, які містять :

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 024254 від 27 березня 2023 року, зі змісту якого слідує, що 16 лютого 2023 року о 19 год 20 хв. по вул. Академіка Заболотного, 20-А у місті Києві на перехресті нерівнозначних доріг, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з другорядної дороги, на головну, не надав перевагу в русі транспортному засобу, що наближався до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «AUDI», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.1);

- схема місця ДТП від 17 лютого 2023 року, на якій відображено місце зіткнення автомобілів на проїзній частині та перелік видимих пошкоджень транспортних засобів (а.с.2);

- рапорт патрульного поліцейського, який прибув на місце ДТП та склав вказану вище схему ДТП (а.с.6-7);

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 17 лютого 2023 року, з яких слідує, що 16 лютого 2023 року він, керуючи автомобілем «AUDI», рухався по мосту на вул. Академіка Заболотного зі швидкістю 55 км/год, спускаючись з мосту по головній дорозі, він мав намір повернути праворуч та включив сигнал повороту. Раптово відчув сильний удар в праву частину свого автомобіля. Вийшовши з автомобіля, він побачив, що з ним зіткнувся автомобіль «BMW» під керуванням ОСОБА_1 . Вказував, що у його автомобіля була пошкоджена вся права частина (двері, крила), а в автомобілі «BMW»було пошкоджено передню ліву частину (бампер та фара). Водій «BMW» повідомив йому, що він не побачив його, ОСОБА_2 та не встиг затормозити.ОСОБА_1 запропонував йому не викликати полію та погодився на відшкодування збитків й запропонував зустрітись 17 лютого 2023 року для вирішення питання про відшкодування збитків. Однак 17 лютого 2023 року вони не дійшли згоди щодо відшкодування збитків та викликали поліцію (а.с.9-10);

Вказані пояснення ОСОБА_2 підтвердив в суді апеляційної інстанції.

- роздрукована форма звернення до поліції від 17 лютого 2023 року щодо вказаного ДТП, яке мало місце 16 лютого 2023 року по вул. Академіка Заболотного, 20-А у місті Києві за участю автомобіля «BMW» та автомобіля «AUDI» (а.с.5).

- фотокартки з місця ДТП, на яких зафіксована дорожня обстановка, дорожні знаки та розмітка по вул. Академіка Заболотного, 20-А у місті Києві (а.с.17-20).

- наданий представником ОСОБА_1 - адвокатом Воронко В.В. гнучкий диск формату DVD-R, на якому міститься відеозапис, що здійснювався ОСОБА_1 16 лютого 2023 року безпосередньо після ДТП, на якому відображено місце розташування автомобілів «BMW» та «AUDI» на проїзній частині та перелік видимих пошкоджень транспортних засобів (а.с.60);

- надана комунальним підприємством «Центр організації дорожнього руху» довідка про розміщення дорожніх знаків по вул. Академіка Заболотного, 20-А у місті Києві згідно бази даних дислокації технічних засобів регулювання дорожнього руху станом на 16 лютого 2023 року (а.с.29-30).

За змістом ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішній переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що з метою повного та всебічного розгляду справи, суддею першої інстанції було викликано експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Юрченка О.О., який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за введення в оману суду (ст.384 КК України), в судовому засіданні пояснив, що ділянка дороги по вул. Академіка Заболотного, 20-А у місті Києві дійсно є перехрестям, для водія автомобіля «BMW» діяв знак 2.1 «Дати дорогу» ПДР, який потрібно було водію ОСОБА_1 виконати. Пояснення ОСОБА_1 щодо місця зіткнення, про що він зазначає в судовому засіданні та вказав у схемі ДТП, не є об`єктивними, оскільки автомобілі «AUDI» та «BMW»після зіткнення мали б знаходитися значно далі по ходу руху автомобілів, в кінці перехрестя з вул. Лятошинського. Натомість ці автомобілі, як вбачається зі схеми та відео, яке надала сторона захисту, знаходяться на початку перехрестя, а отже за проекцією динаміки руху автомобілів, зіткнення відбулося перед вказаним перехрестям, або на його початку там де зафіксовані автомобілі вже в статичному стані після пригоди. Отже версія водія автомобіля «AUDI» ОСОБА_2 щодо місця зіткнення та механізму розвитку пригоди є більш вірогідною.

Дослідивши наведені вище докази в їх сукупності та взаємозв`язку, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність порушення водієм автомобіля «BMW» ОСОБА_1 вимог ПДР, оскільки, наближаючись до перехрестя не рівнозначних доріг він зобов`язаний був виконати вимоги знаку 2.1 (дати дорогу) та поступитися дорогою транспортному засобу «AUDI» під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався по головній дорозі.

Тому суддя місцевого суду правильно відхилив пояснення ОСОБА_1 про те, що зіткнення відбулось вже в той момент, коли автомобілі рухались по головній дорозі і фактично автомобіль «ВМW», яким він керував, був перешкодою з правої сторони для автомобіля «АUDI», а тому, на думку ОСОБА_1 , у його діях відсутнє порушення ПДР, оскільки ці твердження спростовуються вказаними вище доказами.

При цьому, апеляційний суд враховує, що як вбачається з відеозапису, який здійснювався ОСОБА_1 16 лютого 2023 року безпосередньо після ДТП, автомобілі знаходяться на початку перехрестя, що свідчить про те, що за проекцією динаміки руху автомобілів, зіткнення відбулося перед вказаним перехрестям, що узгоджується з поясненнями ОСОБА_2 щодо місця зіткнення та механізму розвитку пригоди, а також поясненнями експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Юрченка О.О. у суді першої інстанції та спростовують пояснення ОСОБА_1 щодо місця зіткнення автомобілів, про яке він вказав у схемі місця ДТП.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про те, що в межах розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 024254 від 27 березня 2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 , порушення ним вимог ПДР знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП і утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення за стандартом доведення поза розумним сумнівом.

Інший висновок не відповідав би принципам правової визначеності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що після ДТП водій ОСОБА_2 свою провину визнав у повному обсязі та зобов`язався відшкодувати завдані ОСОБА_1 майнові збитки, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки, окрім пояснень самого ОСОБА_1 , який є об`єктивно зацікавленою особою, вказані обставини не підтвердженні будь-якими доказами, а відповідно до положень ст.62 Конституції України доказування вини не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

До того ж обставини можливого визнання іншим учасником ДТП своєї вини у скоєнні цього ДТП не має правового значення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в межах відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, яким висунуто публічне обвинувачення у порушенні ПДР іншим учасником ДТП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що схема ДТП не є інформативною, а в дійсності ДТП відбулось вже в той момент, коли автомобілі рухались по головній дорозі і фактично автомобіль «ВМW» був перешкодою з правої сторони для автомобіля «АUDI», який, без увімкнення сигналу повороту здійснив маневр перестроювання для повороту праворуч, апеляційним судом відхиляються, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів, яким суддею місцевого суду дана належна правова оцінка, на правильність висновків судді не впливають та їх не спростовують.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддею першої інстанції безпідставно не взято до уваги висновок експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження від 24 квітня 2023 року за № ВЕД-19/23, є необґрунтованими з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновком експерта.

Відповідно до положень ст.273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Експерт зобов`язаний з`явитися на виклик органу (посадової особи) і дати об`єктивний висновок у поставлених перед ним питаннях.

Експерт має право знайомитися з матеріалами справи, що стосуються предмета експертизи, заявляти клопотання про надання йому додаткових матеріалів, необхідних для дачі висновку; з дозволу органу (посадової особи), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, ставити особі, яка притягається до відповідальності, потерпілому, свідкам запитання, що стосуються предмета експертизи; бути присутнім при розгляді справи.

З висновку експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження від 24 квітня 2023 року № ВЕД-19/23 вбачається, що він складений судовим експертом Семенченком П.О. за заявою ОСОБА_1 у невстановлений процесуальними нормами КУпАП спосіб.

Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 звертався до суду з клопотанням про призначення судової автотехнічної експертизи у справі і, що така експертиза була призначена судом відповідно до положень ст.273 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що висновок експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження від 24 квітня 2023 року за № ВЕД-19/23 є недопустимим доказом у даній справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що постановою Голосіївського районного суду від 15 травня 2023 року у справі № 752/6166/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та встановлено його вину у скоєнні вказаного ДТП, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки згідно з вимогами чинного КУпАП існування судового рішення, яким іншого учасника ДТП визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не виключає можливості притягнення іншого учасника цього ж ДТП до адміністративної відповідальності за порушення ПДР в межах розгляду іншого протоколу про адміністративне правопорушення за умови доведення його вини у поза розумний сумнів.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, наявні в матеріалах справи дані про особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність, та правомірно застосував щодо ОСОБА_1 вид стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн 00 коп., який передбачено санкцією ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, справедливим та відповідає меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 травня 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов