Справа № 336/8132/23
Провадження №3/336/4460/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за статтею 173 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

30.07.2023 о 23.22 годині в м. Запоріжжі по вул. Деповська, біля буд.126, гр. ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в бік громадян та працівників поліції, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Постановою суду від 20.09.2023 ОСОБА_1 був підданий примусовому приводу. Виконання постанови доручено Відділку поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. (а.с.17)

Згідно листа від 09.10.2023 Відділ поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головне управління Національної поліції в Запорізькій області повідомило, про те, що ОСОБА_1 ознайомлений з постановою суду про примусовий привід та зобов`язався з`явитися до суду. (а.с.20)

Згідно заяви ОСОБА_1 , яка написана власноруч, останній зобов`язується з`явитися в судове засідання, яке призначене на 11.10.2023 об 11год.15хв. (а.с.22-23)

Згідно рапорту старшого ДОП СП ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Артема Омельченко, ОСОБА_1 ознайомлено та зобов`язано щодо явки в судове засідання. (а.с.24)

10.10.2023 ОСОБА_1 подав заяву до суду про ознайомлення з матеріалами справи. (а.с.25)

10.10.2023 ОСОБА_1 подав клопотання до суду про перенесення судового засідання по справі. (а.с.26)

Секретарем судового заслання 10.10.2023 особисто під підпис ОСОБА_1 було вручено судову повістку на засідання, яке відбудеться 26.10.2023 о 09.15год. (а.с.27)

25.10.2023 адвокатом Івлєвим М.М. подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та перенесення справи на іншу дату. (а.с. 31-35)

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, із запереченнями на протоколи про адміністративне правопорушення до суду не звертався. Викликався до суду неодноразово, шляхом зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення дати та місця розгляду справи, так і за допомогою направлення судової повістки за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, а також надісланням SMS-повідомлення на номер телефону, зазначений у протоколів. Згідно Довідки про доставку SMS, абонент SMS-повідомлення отримав завчасно. Окрім того, працівниками поліції була відібрана розписка про обов`язкову явку ОСОБА_1 до суду. Також останній особисто в суді під підпис отримав повістку про виклик до суду. Отже, ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про розгул справи в суді.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності особи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку особи (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів.

Окрім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України» (заява №18986/06; п.57) суд зазначив, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, №47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, №69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, №326/03.)

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах «Олександр Шевченко проти України» (заява N 8371/02, п.27, та «Трух проти України» заява № 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ «Богонос проти Росії» від 05.02.2004 року).

Основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся та був достовірно обізнаний про розгляд справи в суді, суд вважає, що неявка останнього на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судових засіданнях з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту.

Вище вказані дії суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи, оскільки останній за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень, заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, враховуючи той факт, що судом були вжиті всі можливості щодо сповіщення останнього про розгляд справи, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріли справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП, дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

З суб`єктивної сторони хуліганські дії правопорушника характеризуються умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Так, ОСОБА_1 умисно порушив громадський порядок зумовлений закономірностями соціального розвитку системи правил та інститутів, що забезпечують упорядкованість суспільних відносин і надають їм певної організаційної форми.

Суд повно та всебічно оцінивши всі докази по справі дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП України, є повністю доведеною.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративні правопорушення серії АА№348770 від 30.07.2023, в якого вірно кваліфіковано дії та зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП;

- рапортом сержанта поліції Антона Бухтія відповідно до якого ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, виражався на адресу цивільних та співробітників поліції нецензурною лексикою, на зауваження не реагував, був попереджений про застосування відносно нього спецзасобів. Оскільки останній не відреагував на попередження працівників поліції та продовжував здійснювати правопорушення, ОСОБА_1 було доставлено до ВП №3 для складення протоколу. Окрім того, відносно останнього було також складено протокол за ч.1 ст. 178 КУпАП;

- відеозаписом правопорушення з якого суддею встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, виражався на адресу громадян та працівників поліції нецензурною лексикою, поводив себе агресивно, на зауваження не реагував. Працівники поліції неодноразово попереджали ОСОБА_1 про те, що у разі продовження протиправних дій будуть застосовані спецзасоби, на що останній не реагував та поводив себе зневажливо та агресивно по відношення до працівників поліції.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено. В свою чергу ані ОСОБА_1 , ані адвокатом Івлєвим М.М. не були подані заперечення або спростування на протокол.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, повно, всебічно та ретельно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, поза розумним сумнівом знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Враховуючи вище викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката щодо перенесення справи на іншу дату.

При розгляді справи, суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

З огляду на обставини справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме той факт, що ОСОБА_1 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності (а.с.5-8), висновки для себе не робить, ступінь його вини, майновий стан, який згідно протоколу не працює, суд приходить до висновку про накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді 60 годин громадських робіт.

Відповідно до ст. 31-1 КУпАП, громадські роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Громадські роботи призначаються районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею) на строк від двадцяти до шістдесяти годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 34-35, ст.173, 245, 251, 252, 256, 283, 285, 289, 291, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

Контроль за виконанням постанови покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок в дохід держави (Стягувач: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова суду складена та підписана 26.10.2023.

Суддя: Н.С. Звєздова

Строк пред`явлення виконавчого документа «____»_____________ 20___р.

Постанова набрала законної сили «____»_____________ 20___р.

Дата видачі постанови «____»_____________ 20___р.