Справа № 163/1587/23 Провадження №33/802/630/23 Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С.
Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П. П., з участю секретаря судового засідання Хомік В. О., захисника Кривошея А. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Кривошея А. М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 07 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає на АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 13600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень.

Визначено стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Згідно з постановою судді Карапунарли Костянтин Федорович о 21:40 годині 14 липня 2023 року на території Вишнівської ОТГ Ковельського району Волинської області, в 100 метрах від лінії державного кордону на напрямку прикордонного знаку №968, в групі із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в порушення ст. 9 Закону України "Про Державний кордон України" здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з території України на територію Республіка Польща поза пунктом пропуску з метою переміщення тютюнових виробів у кількості 5175 пачок за допомогою трактора Т25 з причепом,чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Захисник не погоджуючись із постановою суду першої інстанції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП подав апеляційну скаргу, в якій вказує на її незаконність та необгрунтованість. Апелянт акцентує увагу, що ОСОБА_1 одразу після його затримання співробітниками прикордонного підрозділу був призваний на військову службу до лав ЗСУ та на даний момент виконує військовий обов`язок на Харківському напрямку. У зв`язку із вказаною обставиною ОСОБА_1 не зміг скористатися своїм правом особистої участі в судовому засіданні та надавати пояснення, докази, заявляти клопотання.

Вважає, що через відсутність на розгляді справи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції не дотримався норм закону визначених у ст. 280 КУпАП. Крім того, звертає увагу, що ст. 15 КУпАП встановлює особливості відповідальності військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень і передбачає, що військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічного безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. У випадках зазначених у вказаній статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

На переконання захисника, ч. 2 ст. 204-1 КУпАП не підпадає під виключення встановлені в ст. 15 КУпАП для розгляду в загальному порядку адміністративних правопорушень вчинених військослужбовцями, а відтак матеріали справи підлягали направленню для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності до військової частини.

Просить оскаржену постанову скасувати, а провадження у справі закрити у відповідності до ст. 22 КУпАП. Якщо суд не знайде підстав для закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 , то матеріали справи направити у військову частину НОМЕР_2 для розгляду в порядку ст. 15 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати оскаржену постанову, приходжу наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9 Закону України "Про державний кордон України", і таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

У відповідності до ч. 7, 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки, узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, проходить військову службу та справу щодо нього необхідно передати на розгляд до військової частини для розгляду в порядку ст. 15 КУпАП, відтак апеляційний суд вважає за можливе не надавати детальну оцінку доказам, які обґрунтовано покладені судом першої інстанції в основу судового рішення.

Доводи захисника про те, що відповідно до положень ст. 15 КУпАП, суд мав передати матеріали про правопорушення до військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, є необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції виходить з того, що матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення перебуваючи на військовій службі, що в силу вимог ст. 15 КУпАП, є підставою для передачі матеріалів про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

Так, відповідно до наявної в матеріалах справи інформації ОСОБА_1 хоча і є військовослужбовцем (старший солдат запасу), проте згідно наданої інформації начальником відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ОСОБА_1 призваний на військову службу по мобілізації, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.07.2023 №228-од до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 , де проходить службу по теперішній час.

Прохання захисника про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 військовій частині НОМЕР_3 для вирішення питання про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, задоволенню не підлягає, як таке, що суперечить змісту названої норми закону, оскільки ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП не проходив військову службу, а тому підлягає відповідальності на загальних підставах.

Щодо посилань захисника на порушення прав в частині розгляду судом справи за відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає, таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 вказаної статті передбачені випадки коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Вказана справа не відноситься до такого переліку.

З оскарженої постанови вбачається, що суд першої інстанції розглянув справу без участі, оскільки розгляд цієї справи не вимагає обов`язкової присутності особи, яка притягається до відповідальності та послався на те, що ОСОБА_1 , викликався в судові засідання був повідомленим про час, дату та місце розгляду справи.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, та ОСОБА_1 був повідомлений про час і дату судового засідання під час складання протоколу, з яким він був ознайомлений про, що свідчить його підпис. Також останній був повідомлений на поштову адресу проживання зазначену у протоколі, однак конверт повернувся з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», та надалі повідомлявся на адресу військової частини з проханням повідомити ОСОБА_1 про розгляд справи та забезпечити його явку в судове засідання.

На адресу Любомльського районного суду будь-яких клопотань від ОСОБА_1 чи його захисника не надходило, та важливо акцентувати увагу на тому, що договір між ОСОБА_1 та адвокатом Кривошейем А. М. укладено 02 серпня 2023 року, як вбачається з ордеру серії №1065258 доданого до апеляційної скарги. Відповідно до ордера захисник Кривошей А. М. має право надавати правову допомогу у Любомльському районному суді Волинської області, Волинському апеляційному суді, зокрема, суд першої інстанції розглянув справу щодо ОСОБА_1 07 вересня 2023 року, тобто уже після укладення договору, що додаткового свідчить про проінформованість ОСОБА_1 про наявність протоколу щодо нього та здійснення судового розгляду справи.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції вжито всіх заходів для належного сповіщення ОСОБА_1 про дату та час судового засідання, враховуючи що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.204-1 КУпАП не входить до переліку передбаченого ч. 2 ст. 268 КУпАП, то доводи захисника щодо порушення права на захист ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції є необґрунтованими. Також враховуючи, що захисником обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП не оскаржуються, а сам лише факт розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у даному випадку, на переконання апеляційного суду, не є підставою для скасування оскарженої постанови.

Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони мають формальний характер, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому, суд керується висновком Європейського суду з прав людини, зробленим ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, де в п.58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

З огляду на наведене вище, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції, ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні передбаченого ч. 2 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, а адміністративне стягнення, яке накладено на нього у межах санкції ч. 2 ст.204-1 КУпАП, відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення, і в свою чергу є необхідним і достатнім для виправлення і виховання ОСОБА_1 з метою запобігання новим правопорушенням.

Разом з тим, враховуючи положення п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 , як військовослужбовець підлягає звільненню від судового збору.

З огляду на вищенаведені обставини та положення п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», постанова місцевого суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне виключити з постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 07 вересня 2023 року посилання на стягнення з ОСОБА_1 в користь держави 536,80 гривень судового збору.

А тому, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржена постанова судді щодо ОСОБА_1 в частині стягнення з нього в користь держави судового збору скасуванню.

На підставі наведеного вище, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Кривошея Анатолія Миколайовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 07 вересня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь держави судового збору скасувати.

В решті постанову Любомльського районного суду Волинської області від 07 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду Борсук П. П.