ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/1061/23 № 3/610/431/2023
м. Балаклія26 жовтня 2023 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 328968 від 15.08.2023 убачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що: « 15.08.2023 о 20.30 год в Харківська обл., Ізюмський р-н, м. Балаклія, вул. Харківська, водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікувальному закладі зі згоди водія у встановленому законом порядку. Згідно висновку КНП БМР в Х/о БКБЛІЛ від 15.09.2023 результат огляду на стан сп`яніння 1,235 ‰, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху».

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за наведених обставин не визнав,посилаючись на те, що він не керував вказаним автомобілем у зазначені у протоколі час та місці. Пояснив, що 15.09.2023 був зупинений на блокпосту працівниками поліції, за кермом його автомобіля був його син ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом, а він сидів поруч на пасажирському сидінні. Його сина працівники поліції попросили надати документи, але у нього відсутнє водійське посвідчення. Тоді поліцейські в грубій формі почали вимагати документи у ОСОБА_1 , як власника автомобіля, на що він пред`явив свій паспорт та повідомив, що своє водійське посвідчення забув вдома. Після цього його працівники поліції повезли до мед. закладу, де провели медичний огляд на стан сп`яніння. На підставі медичного висновку поліцейські склали на нього протокол щодо керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обвинувачення до суду надані протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього:

oнаправлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння щодо ОСОБА_1 ;

oвисновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 15.09.2023 № 23, за якими ОСОБА_1 15.09.2023 о 21.15 год перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,235 ‰;

oписьмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які повідомили, що 15.08.2023 близько 20.40 год їх зупинили працівники поліції в якості свідків для розгляду та оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , який в їх присутності погодився пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, від нього було чутно стійкий запах алкоголю, тому вважають, що той знаходився в стані алкогольного сп`яніння;

oпояснення самого ОСОБА_1 , який вказав, що 15.09.2023 близько 20.30 год він керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 після вживання спиртних напоїв. Був зупинений працівниками поліції на блокпосту «Перекидний». В ході спілкування почав сперечатися з працівниками поліції та випадково зачепив рукою одного з них;

oзаява ОСОБА_1 від 15.09.2023 про те, що він претензій до працівників поліції не має, тілесних ушкоджень йому не завдано, огляд на стан сп`яніння бажає проходити в лікарні;

oрозписка ОСОБА_5 про отримання від працівників поліції автомобілю ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 ;

oпостанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Обвинувачення за ч. 1 ст. 130 КУпАП зведено до керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Тому юридично значимою обставиною є: чи керував ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року (із змінами) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України).

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Зазначені в протоколі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належним чином повідомлялись про розгляд справи (а.с. 20, 21, 27, 28), однак за викликом суду не прибули. З їх письмових поясненнях вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції під час оформлення адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 , від якого було чутно запах алкоголю та який в їх присутності погодився пройти огляд на стан сп'яніння в лікарні.

При цьому, в своїх письмових поясненнях вказані свідки не вказують, що ОСОБА_1 керував автомобілем до пред`явлення поліцейським вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння в лікарні та його проходження.

Таким чином письмовими поясненнями свідків не підтверджено керування ОСОБА_1 автомобілем у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час і місці.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 пояснив, що він керував автомобілем після вживання спиртних напоїв.

Однак, надаючи пояснення в суді, вказав, що не керував вказаним автомобілем у зазначені у протоколі час та місці, оскільки за кермом його автомобіля був його син ОСОБА_2 , а він знаходився на пасажирському сидінні.

Таким чином, ОСОБА_1 не підтвердив своїх письмових пояснень у тій частині, що він виконував функції водія під час руху автомобіля.

За таких обставин, до його письмових пояснень, які він надавав поліцейським, суд ставиться критично.

Відтак заперечення ОСОБА_1 керування ним автомобілем у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час і місці, не спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Інших доказів на підтвердження цього суду не надано.

Тобто відсутні беззаперечні докази того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час.

Тому ця обставина в судовому засіданні не підтверджена.

Крім того, згідно вимог ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто, згідно до встановленої процедури, поліцейський повинен був запропонувати провести огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у присутності двох свідків.

Лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З протоколу про адміністративне правопорушення не зрозуміло чи було запропоновано ОСОБА_1 працівниками поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу із застосуванням технічних засобів відеозапису або в присутності двох свідків і що це були за технічні засоби.

Таким чином, матеріали справи не містять в собі даних про: 1) незгоду водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису або у присутності двох свідків або 2) незгоду з його результатами, внаслідок чого виникають підстави для проведення огляду в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015р. № 1452/735, зареєстрованою в МЮ України 11.11.2015р. за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 1.6. Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

1)поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

2)лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно до п. 1.7. Інструкції , у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

В письмових поясненнях свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказують, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні.

Проте не зрозуміло, чи було до цього запропоновано ОСОБА_1 працівником поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу із застосуванням технічних засобів відеозапису або в присутності двох свідків.

Внаслідок неявки вказаних свідків, які належним чином викликалися в судове засідання, не вдалося встановити дотримання вищевказаної процедури, а відтакне підтверджено її дотримання.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_1 вказує, що подія сталася 15.09.2023, а в протоколі інкримінується вчинення адміністративного правопорушення 15.08.2023, хоча інші матеріали справи свідчать, що датою вчинення адміністративного правопорушення є саме 15.09.2023.

Таким чином, відсутня достатня сукупність належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння у вказаних в протоколі час і місці та ця обставина в судовому засіданні не підтверджена, а доводи ОСОБА_1 не спростовані.

Отже обвинувачення є недоведеним, а недоведена вина дорівнює доведеній невинуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя В.М. Стригуненко