Справа № 931/531/23
Провадження № 3/931/319/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року смт. Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Кідиба Т. О., з участю: секретаря судового засідання - Гупалик А.С., захисників - Ніколаєнка О.А., Поліщука В.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектора поліцейської діяльності №1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу серії ДПР18 № 457307 від 26.06.2023 року ОСОБА_1 26.06.2023 року о 03:48 в смт. Локачі по вул. Незалежності, 11 керував транспортним засобом марки "AUDI A6", н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, його захисники в ході судового розгляду зазначили, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає, щодо вказаного в протоколі пояснює наступне: 26.06.2023 року орієнтовно о 03:00 год. він перебував на АЗС в смт. Локачі у п`яному вигляді, автомобілем не керував. До нього підходили працівники поліції через те, що він голосно слухав музику, у зв`язку з чим він був притягнутий до адміністративної відповідальності. Після цього, до нього прийшла його співмешканка ОСОБА_2 , яка сіла за кермо автомобіля і вони поїхали додому. Автомобіль вона припаркувала на зупинці біля магазину "Агромайстер". Однак, коли вони зупинялись, до них під`їхали працівники поліції і ОСОБА_2 , злякавшись, позаяк у неї відсутнє посвідчення водія, пересіла на заднє сидіння транспортного засобу. Він вийшов з автомобіля зі сторони пасажирського сидіння та неодноразово пояснював працівникам поліції, що не керував автомобілем, однак його пояснення не були взяті ними до уваги.

Представник ОСОБА_1 - Поліщук В.А. пояснив, що поліцією не було зупинено ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом. Поліцейські в судове засідання не прибули, доказів винуватості ОСОБА_1 суду не надали. З дослідженого відеозапису з камери поліцейського факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксовано, тільки проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз. 3, 4 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що орієнтовно о 03 год. 26.06.2023 року вона, знаючи, що її співмешканець ОСОБА_1 знаходиться в автомобілі на АЗС в п`яному вигляді, на його прохання пішла до нього, сіла за кермо автомобіля і поїхала разом з ним додому. Під`їжджаючи до парковки навпроти магазину "Агромайстер", вона побачила поліцейських і, усвідомлюючи, що у неї не має посвідчення водія, пересіла на заднє сидіння автомобіля, де знаходилась тривалий час.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положенням п.2.9 "а" ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисників особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_2 , приходжу до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів керування автомобілем саме ОСОБА_1 .

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Так, 26.06.2023 року поліцейським складено протокол про те, що 26.06.2023 року о 03:48 в смт. Локачі по вул. Незалежності, 11, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "AUDI A6", н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Як доказ керування ОСОБА_1 автомобілем до протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозапис.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що останній не містить доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, відеозйомка розпочинається з того моменту як поліцейський підходить до автомобіля, який уже знаходиться нерухомим, ОСОБА_1 заперечує факт керування ним транспортним засобом.

Тобто, з вказаного відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Інші належні докази на підтвердження даної обставини в матеріалах справи відсутні.

Крім того, даний факт спростовується поясненнями свідка ОСОБА_2 , яка підтвердила, що саме вона керувала автомобілем марки "AUDI A6", н.з. НОМЕР_1 , у час та місці, зазначених у протоколі.

У п. 27 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Таке ж положення закріплено й уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника тлумачаться на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Встановлення, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння, без зафіксованого факту керування нею транспортним засобом не регламентується підпунктом "а" пункту 2.9 ПДР України, а тому не може мати наслідком притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, враховуючи показання свідка ОСОБА_2 , які спростували у суді факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, обставини, зафіксовані відеозаписом, відсутність будь яких інших свідків та доказів, що підтверджують факт керування, суд приходить до висновку, що вматеріалах справи відсутні належні і допустимі докази керування ОСОБА_1 26.06.2023 року о 03 год. 48 хв. транспортним засобом, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а отже його винуватість у вчиненні даного адміністративного правопорушення не є доведеною.

Долучений до матеріалів справи відеозапис з камери спостереження магазину не може бути належним та допустимим доказом в підтвердження обставин, зазначених у протоколі, позаяк він також не підтверджує факту керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 виходить з автомобіля зі сторони пасажирського сидіння. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить даних технічного приладу, яким проведено таку відеофіксацію. Також у протоколі зазначається про долучення до нього лише відео з бодікамери поліцейського.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба