Номер провадження: 33/813/1722/23
Головуючий у першій інстанції Іоніді К.В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретаря судового засідання Гасанової Л.Я.кизи, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.08.2023 року

установив

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.08.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Відповідно до постанови суду, 18.06.2023 о 11:00, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 26 «Новий Ринок», павільйон № к-05, гр. ОСОБА_1 залив жіночі речі невідомою речовиною, чіплявся до громадян, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.06.2023 серії ВАВ № 559297, 18.06.2023 о 11:15, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 26 «Новий Ринок», гр. ОСОБА_1 облив зі шприцу товар в магазині червоною рідиною, чіплявся до громадян, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції докази по справі не досліджено, факт вчинення ним адміністративного правопорушення не доведений.

На підставі цього, просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22.08.2023 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток на електронну адресу та смс-повідомлення на номер мобільного телефону, які вказані в апеляційній скарзі, до апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду не заявляв.

За таких умов апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавав, що свідчить про його небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Крім того, в умовах воєнного стану, апеляційний суд вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це становить загрозу для вказаних осіб.

Вивчивши матеріали адміністративної справи; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність оскарженої постанови, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 21.06.2023 серії ВАВ № 559297, 18.06.2023 о 11:15, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 26 «Новий Ринок», гр. ОСОБА_1 облив зі шприцу товар в магазині червоною рідиною, чіплявся до громадян, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП (а.с. 1).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.06.2023 серії ВАВ №559296, 18.06.2023 о 11:00, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 26 «Новий Ринок», павільйон № к-05, гр. ОСОБА_1 залив жіночі речі невідомою речовиною, чіплявся до громадян, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173КУпАП (а.с. 18).

Протоколи про адміністративні правопорушення ВАВ № 559297 від 21.06.2023 року та ВАВ №559296 від 21.06.2023 року ОСОБА_1 власноручно підписав, фактично погодившись із його змістом, ніяких зауважень та застережень в протоколах не вказав.

Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 559297 від 21.06.2023 року (а.с. 1) та ВАВ №559296 від 21.06.2023 року (а.с. 18); рапортом помічника чергового ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 18.06.2023 року (а.с. 2); протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_2 від 18.06.2023 року (а.с. 3); поясненнями потерпілої ОСОБА_3 від 18.06.2023 року (а.с. 4); фотоілюстрацією пошкоджених речей (а.с. 11); рапортом помічника чергового ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 18.06.2023 року (а.с. 19); протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_4 , від 18.06.2023 року (а.с.20); письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_4 від 18.06.2023 року (а.с.21); письмовими рапортом працівника поліції Кривого Г.В. від 18.06.2023 року (а.с. 23); а тому оскаржена постанова про визнання ОСОБА_1 винуватим в скоєні адміністративного правопорушення є законною та обґрунтованою.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є суспільні відносини саме у сфері громадського порядку, а для кваліфікації дій особи за цією статтею встановлення хуліганського мотиву є обов`язковим.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Нормами КУпАП не визначено однозначно поняття «громадське місце».

Згідно Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 pоку № 2899-IV громадське місце отримало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Відповідно до п. 20 «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298, до громадських місць належать місця, що використовуються громадянами для спільної роботи, відпочинку, пересування, проведення масових заходів та інших потреб (вулиці, площі, вокзали, аеропорти, магазини, кафе, бари, ресторани, музеї, клуби, пляжі в період їх роботи, а також громадський транспорт під час перебування в ньому громадян, ділянки лісу, поля під час проведення на їх території організованих масових зібрань), приміщення вокзалів, пасажирські (приміські) потяги, літаки, катери, пароплави, перони, платформи, пристані та інші місця під час очікування посадки та висадки пасажирів.

Крім того, до поняття «інші подібні дії» слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а тому доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення апеляційний суд визнає безпідставними.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер, обставини вчиненого правопорушення та особу правопорушника.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

За викладених обставин, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, повністю доведена, а тому оскаржена постанова є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції, що свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої постанови.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.08.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець