№ 3/183/6880/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

09.09.2023 року о 08.55 годині на автошляху М-29, «Харків-Перещепине», 159км Новомосковського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ-110247», д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою газоаналізатору «Alcotester Drager 6820», результат тесту 0,82%.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказав, що друг попросив його почергувати замість нього на автостоянці. Вранці приїхала його матір зі своєю подругою на його автомобілі «ЗАЗ-110247», д/н НОМЕР_1 . Треба було їхати в смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області на роботу, на будівництво. Вказав, що за кермом була його матір. Коли доїхали до блокпосту, заглохла машина. Він вийшов з машини, щоб оглянути її. В цей час підійшов працівник поліції та сказав, що в нього тріщина на лобовому склі. Після чого, сказав, що в нього відсутня страховка. Він відповів, що йому це відомо. Після чого, поліцейський сказав, що у нього червоні очі та запросив пройти в приміщення посту для проходження тесту на алкогольне сп`яніння.

Представник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Горшкова Л.В. в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 не керував вказаним транспортним засобом, за кермом автомобіля перебувала його матір. Зазначила, що з результатами тесту не погоджуються, у її підзахисного червоні очі від природи. Крім того, вказала, що працівник поліції не надав направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того, посилалась на те, що її підзахисному не роз`яснили права і, коли відносно нього складали протокол, він взагалі не розумів, за якою статтею його складають. Думав, що за відсутність страховки. Всі ці обставини, на її думку, свідчать про невинуватість ОСОБА_1 . Просила закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Незважаючи не невизнання своєї вини, суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення, разом з відеозаписом до нього; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якогоОСОБА_1 був оглянутий за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest 6820», результат огляду на стан сп`яніння становить 0,82 % проміле; результату тесту на вміст алкоголю у повітрі, що видихається № 12487 від 09.09.2023 року технічного засобу «Drager Alcotest 6820», відповідно до якого результат тесту 0,82 % проміле; рапорту інспектора поліції від 09.09.2023 року відповідно до якого 09.09.2023 року на автошляху М-29, «Харків-Перещепине», 159км Новомосковського району Дніпропетровської області, був зупинений автомобіль «ЗАЗ-110247», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час розгляду справи у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Alcotester Drager 6820», або проїхати до медичного закладу для медичного огляду на стан сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою газоаналізатору «Alcotester Drager 6820», результат тесту 0,82%.

Таким чином, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо невизнання ОСОБА_1 своєї провини, суд дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні в присутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Горшкової Л.В. було переглянуто відеозапис з відео файлом, на якому зафіксовано проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Alcotester Drager».

Факт того, що ОСОБА_1 дійсно за власною згодою пройшов огляд на стан сп`яніння, за допомогою газоаналізатору «Alcotester Drager», ним не заперечувався.

Однак, ОСОБА_1 та його захисник заперечували факт керування вказаним автомобілем.

Оцінюючи таку позицію ОСОБА_1 , суд зауважує на наступному.

Суд приймає до уваги той факт, що сам момент зупинки транспортного засобу на відео не зафіксований.

Водночас, згідно з рапортом інспектора поліції О. Кондратюка під час несення служби 09.09.2023 року було зупинено автомобіль «ЗАЗ-110247», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час розгляду справи у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Alcotester Drager 6820», або проїхати до медичного закладу для медичного огляду на стан сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою газоаналізатору «Alcotester Drager 6820», результат тесту 0,82%.

Обставини, викладені в рапорті повністю підтверджуються відеозаписом, долученим до протоколу.

При цьому ОСОБА_1 на місці події 09.09.2023 року факт того, що саме він був за кермом не заперечував.

На відео зафіксовано, що під час розмови поліцейського із ОСОБА_1 , на передньому пасажирському сидінні та на задньому сидінні сидять дві жінки, а водійське місце порожнє.

Посилання ОСОБА_1 на те, що керувала автомобілем його мама, але після зупинки вона пересіла на пасажирське сидіння, не підтверджуються жодними доказами і суперечать іншим обставинам, які встановлені в судовому засіданні.

Зокрема, на відео зафіксовано, як поліцейський в присутності ОСОБА_1 пояснює матері ОСОБА_1 про неприпустимість керування автомобілем у стані сп`яніння, на що вона, повернувшись до сина, каже, «так це ж вчора?». На що поліцейський відповідає: «так, можливо і вчора, але лишилось і на сьогодні». Мама, в свою чергу просить поліцейських «залагодити питання», на що поліцейський відповідає, що «такі пропозиції неприпустимі, іде зйомка» (19.24-19.44 хвилини відеозапису).

Таким чином, ані сам ОСОБА_1 , ані його матір, яка була безпосереднім очевидцем події, факт того, що за кермом перебував ОСОБА_1 , не оспорювали.

Така версія сторони захисту з`явилась вже під час судового розгляду.

За таких обставин, таку позицію ОСОБА_1 суд сприймає, як версію захисту з метою уникнення від покарання.

Щодо відсутності направлення на огляд у медичному закладі, суд звертає увагу на наступне.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. п. 7, 8 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735,).

Аналогічні положення містяться і в Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, відповідно до якого огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків; водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. п. 3, 4, 6 Порядку)

Тобто, обов`язкове направлення водія в заклад охорони здоров`я, здійснюється поліцейським у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Водночас докази того, що ОСОБА_1 виявляв незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що факт невизнання ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, не спростовує висновків суду, викладених вище.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 130, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 дів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню протягом трьох місяців.

Суддя В.В. Березюк