Номер провадження: 33/813/1816/23
Головуючий у першій інстанції Коваленко В.М.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Воронової Є.Р., захисника Орловського О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду Одеської області від 05 вересня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнутий судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

Постановою суду першої інстанції встановлено, що 15 липня 2023 о 23 год. 40 хв. ОСОБА_1 за адресою: м.Одеса, Лідерсовський бульвар, 15, керував транспортним засобом Range Rover із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю, почервоніння очей. Тест на алкогольне сп`яніння проводився за допомогою алкотестора «Drager», результат виявився позитивний та склав - 0,23 % проміле.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на відео.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою, захисник Орловський О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що:

-працівники поліції чинили тиск на ОСОБА_1 та змусили його відмовитися від проходження огляду в медичному закладі;

-ОСОБА_1 не було роз`яснено його право на правову допомогу;

-свідки події відсутні;

-прилад Драгер був не справним, оскільки показував температуру +30 градусів, однак в

-день розглядаємих подій температура повітря складала +24 градуси, що призвело до перевищення допустимої норми в 0,03 % промілле;

-працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 про причину зупинки його транспортного засобу;

-відеозапис події не є безперервним, що свідчить про його недопустимість.

За таких обставин захисник вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, а тому є недійсним, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник Орловський О.В. зазначив про те, що приєднані до матеріалів справи докази суперечать один одному. Так, у направленні на проходження медичного огляду вказано, що ОСОБА_1 доставлено до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

В свою чергу протокол про адміністративне правопорушення був складений вже за фактом відмови від проходження такого огляду.

Крім того, посилаючись на усталену судову практику, захисник наголосив, що перевищення допустимої норми алкоголю у 0,03 % промілле не може вважатись станом алкогольного сп`яніння.

Позиції учасників апеляційного розгляду

В судовому засіданні захисник Орловський О.В. підтримав доводи апеляційної скарги з доповненнями.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, дослідивши докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до положень частин 1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, співробітники поліції долучили наступні матеріали (докази): протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №506487 від 16 липня 2023, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківку алкотесту «Драгер 7510» від 15 липня 2023 року, запис з боді-камер співробітників патрульної поліції.

Дослідивши вказані докази суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 винуватий у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З метою забезпечення виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених положеннями ст.245 КУпАП, в частині повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, а також з метою перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційним судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи.

З фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №506487 убачається, що15 липня 2023 о 23 год. 40 хв. ОСОБА_1 за адресою: м.Одеса, Лідерсовський бульвар, 15, керував транспортним засобом Range Rover із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю, почервоніння очей. Тест на алкогольне сп`яніння проводився за допомогою алкотестора « Drager», результат виявився позитивний та склав - 0,23 % проміле.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на відео.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, зміст вказаного протоколу про адміністративне правопорушення містить істотні суперечності.

Так, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газааналізатора «Drager». Результат огляду виявився позитивним та склав - 0,23 % проміле.

За таких обставин поліцейські в протоколі мали зазначити, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, тобто керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим в протоколі зазначено і про те, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на відео, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Тобто зі змісту фабули протоколу убачається, що водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП порушивши одразу ж два пункти ПДР, а саме пункти 2.5 та п.2.9а), що суперечить одне одному.

Чинне законодавство містить вичерпний перелік підстав для проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я, якими за ч.3 ст. 266 КУпАП є:

- незгода водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції (далі за тестом - огляд), поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів;

- незгода водія з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці з використанням спеціальних технічних засобів.

З метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом був досліджений відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні розглядаємого правопорушення.

На вказаному відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager», на що ОСОБА_1 погодився, проте зазначив, якщо він буде не згоден з результатами такого огляду, то наполягає, щоб огляд був проведений в закладі охорони здоров`я.

Огляд водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу проводився за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 7510», результат виявився позитивним та склав 0,23 ‰ проміле.

З результатами такого огляду ОСОБА_1 не погодився, після чого він разом з поліцейськими направився для проходження огляду до закладу охорони здоров`я.

Тобто зі змісту відеозапису можна встановити, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ні на місці зупинки транспортного засобу, ні в закладі охорони здоров`я. Напроти він сам наполягав, що таких огляд має бути проведений саме в медичному закладі.

Після цього відеозапис переривається.

Потім, зафіксовано, поліцейські разом з ОСОБА_1 перебувають на території КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" Одеської обласної ради за адресою: м.Одеса, вул. Академіка Воробйова, 9.

Факт перебування ОСОБА_1 на території медичного закладу, вже сам по собі суперечить доводам поліцейських та висновкам суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

В мотивувальній частині оскарженої постанови суд зазначив, що на запису з долученого диску (57:30 хв.) видно, як ОСОБА_1 , знаходячись біля медичного закладу за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 9 на пропозицію співробітника патрульної поліції пройти огляд в медичному закладі каже «відмовляюсь», після чого йому було роз`яснено наслідки такої відмови.

Проте суд не звернув уваги на ту обставину, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд, вже після того, як на нього був складений протокол за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху.

Тобто по суті відповідь ОСОБА_1 на пропозицію пройти огляд була суто формальністю, протокол відносно нього вже був складений поліцейським.

Викладені обставини викликають обґрунтовані сумніви у тому, що ОСОБА_1 добровільно відмовився від проходження медичного огляду, оскільки з самого початку досліджуємих подій саме він на проходженні цього огляду і наполягав.

Крім того, залишається незрозумілим навіщо ОСОБА_1 взагалі прибув до медичного закладу, якщо він не бажав проходити огляд, про що вказано поліцейськими у протоколі.

Всі викладені обставини не спростовують доводів сторони захисту про те, що працівники поліції чинили тиск на ОСОБА_1 та змусили його відмовитися від проходження огляду в медичному закладі.

Навіть незважаючи на всі вище встановлені апеляційним судом обставини відеозапис інспектора патрульної поліції не є допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 , оскільки відеозйомка не велась безперервно до її завершення.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, п.5 розділу ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суд першої інстанції під час розгляду справи на вказані обставини увагу не звернув, чим допустив неповноту судового розгляду.

Апеляційний суд наголошує, що належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП матеріали справи не містять, а його винуватість не була доведена «поза розумним сумнівом».

В той же час, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Внаслідок допущеної неповноти судового розгляду суд першої інстанції прийняв незаконну постанову та безпідставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Окремо слід звернути увагу і на те, що відповідно до настанови з експлуатації газоаналізатору для вимірювання вмісту алкоголю у вдихуваному повітрі «Drager Alcotest-7510» (прилад, яким проводився огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу), для вказаного спеціального технічного засобу встановлено границі допустимої похибки під час експлуатування для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі, а саме абсолютна похибка складає ± 0,03 мг/л у діапазоні від 0 до 0,4 мг/л.

Відповідно до п.7 Розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Ураховуючи, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу склав 0,23 ‰ проміле, апеляційний суд дійшов висновку про те, що такий результат перебуває у межах допустимої похибки спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510».

Разом з тим суд першої інстанції на вказані обставини також увагу не звернув.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи не доведена, поза розумним сумнівом, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відповідно до змісту ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1) ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 2) ч.8 ст.294 КУпАП передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Орловського О.В. задовольнити, оскаржену постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на підставі п.1) ст.247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Орловського О.В.. задовольнити.

Постанову Приморського районного суду Одеської області від 05 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1) ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко