КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 372/2391/23 Головуючий в І інстанції: Сташків Т.Г.

Провадження № 33/824/3927/2023 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

05 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 26 червня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого фізичною особою-підприємцем, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 154 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 26 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень з конфіскацією тварини - собаки породи «Американська акіта». Стягнуто судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Підставою для притягнення до відповідальності стало те, що 13.05.2023 року близько 18 год. 04 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , собака породи «Американська Акіта», власником якої є ОСОБА_1 , вкусила за праве вухо ОСОБА_2 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 07 липня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про закриття провадження у справі.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначив, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснено без участі ОСОБА_1 та його захисника, а копію постанови надійшла до особистого кабінету в Єдиному порталі держаних послуг «Дія» лише 05 липня 2023 року.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2023 року Обухівським районним судом Київської області було ухвалено оскаржувану постанову. ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні 26 червня 2023 року.

Відповідно до супровідного листа Обухівського районного суду Київської області 11 липня 2023 року копія постанови була направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, доказів її отримання матеріали справи не містять.

07 липня 2023 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу.

З огляду на вище зазначені обставини, апеляційний суд вважає, поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження який підлягає поновленню.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначив, що фактичні обставини справи не відповідають протоколу та поясненням сторін.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що складений поліцейськими протокол не відповідає вимогам закону, оскільки його фабула не містить посилання на порушення ним конкретного-нормативно правового акту, йогостатті чи пункту, яким визначено коло обов`язків та заборон для осіб, які утримують собак чи здійснюють за ним догляд.

Звертає увагу апеляційного суду, що характер собаки породи «Американська акіта» оцінюється виключно, як врівноважений із стійкою психікою, спокійний, його стриманість і благородство дозволяють очікувати гідної поведінки за будь-яких умов. Для виду не характерні гострі реакції на зовнішні подразники.

Поряд з цим, собака по кличці «Тор» добре навчена, дресирована та неагресивна, ніколи і нікого не кусала. Будь-яких скарг з боку сусідів, та і збоку мешканців селища, на неналежне утримання собаки за всі роки не находило.

Окреме підтвердження цього є, те, що сумісно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в будинку проживають їхні малолітні діти, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 05.06.2019 року. Діти постійно контактують, граються тагуляють з собакою та взагалі знають «Тора» як дружелюбного, грайливого таслухняного собаку, жодного разу діти батькам не жалілись на поведінку «Тора», щовін нібито чи кидався чи то покусав когось із них.

Зокрема, щодо протоколу серії ВАБ №970544 від 23.05.2023, поліцейський не зазначив, чи тримав власник собаку у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чибула собака незареєстрована, чи приведена собака в громадське місце,вигулювалась собака без повідка і намордника в невідповідному для цього місці,не зафіксовано факту чи був вигул собаки без повідка чи вона зірвалась з повідка, чи булаздійснена провокація поведінки собаки тощо.

Судом першої інстанції не було належним чином встановлено, чи є особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення власником собаки «Американська Акіта», яка підлягає конфіскації.

Суд не дослідив і не надав оцінку наявному в матеріалах справи ветеринарному паспорту тварини «Американська Акіта» по кличці «Тор», згідно якому власником собаки є інша особа, та саме власниця здійснює утримання тварини, а конфіскація може бути лише предметом, який є у приватній власності порушника.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено медичну довідку від 13.05.2023, засвідчену підписом лікаря «Обухівської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування», проте вона не є допустимим доказом, оскільки не містить відтиску круглої печатки закладу «Обухівської багатопрофільної інтенсивного лікування», де було видано довідку громадянці ОСОБА_6 .

Зауважує, що вимогами статті 221 КУпАП не передбачено розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статтею 154 КУпАП районними, районними у місті чи міськрайонними судами.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Лазаревич Д.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Апеляційний суд вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №976544 від 23.05.2023 року, який підписано безпосередньо ОСОБА_1 , (а.с. 1); рапортом (а.с. 2); протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення (а.с. 3); поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 4); поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 5); висновком експертного дослідження № 043-122-2023 (а.с. 7-10), детальний зміст яких відтворено у оскаржуваній постанові суду.

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою і не містять істотних розбіжностей та беззаперечно в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено судом в основу прийнятого рішення і свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Відповідно до п. 3, 5 ч. 7 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-IV дозволяється утримувати: домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-IV фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Частиною 3 ст. 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також не прибирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Потенційно небезпечні собаки - собаки, які згідно з Переліком порід собак визнані як потенційно небезпечні, а також особини, які мають фенотипічні ознаки цих порід. Службові собаки та собаки бійцівських порід є джерелом підвищеної небезпеки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 р. № 1164 затверджено перелік небезпечних порід собак, у тому числі до списку якого входить також «Акіта американський».

Крім того, власники собак, породи яких зазначені у додатку 1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 липня 2002 року № 944 "Про затвердження Порядку і правил проведення обов`язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам", повинні до або під час реєстрації, перереєстрації, укласти договір обов`язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам. У разі відсутності договору страхування реєстрація, перереєстрація не проводиться.

Тобто, законодавець чітко визначив, що собака породи «Американська акіта» відносяться до потенційно небезпечних порід собак, а тому доводи ОСОБА_1 в частині характеристики собаки як цілком безпечної та вихованої, суд апеляційної інстанції відхиляє.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Протокол серії ВАБ №970544 від 23.05.2023 щодо ОСОБА_1 , складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому будь-яких претензій до змісту протоколу ОСОБА_1 не зазначив.

Крім того, не заперечувався і факт власності собакою.

Тварина є особливим самостійним об`єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі. Власник тварини здійснюючи своє право власності наділений правомочностями володіння, користування та розпорядження твариною. Відповідно й, як і будь-яке інше майно, тварини можуть виступати об`єктом спільної сумісної власності.

Згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Щодо того, що вимогами статті 221 КУпАП не передбачено розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП районними, районними у місті чи міськрайонними судами, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно приписів ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються: 1) адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад; виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом; районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом; органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Положеннями ст. 221 КУпАП визначено категорію справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких здійснюють судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. До таких справ відносяться, зокрема, справи за ч. 2 ст. 154 КУпАП, яка встановлює відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), вчинені особою повторно протягом року.

Законом України № 1684-IX від 15.07.2021 ст. 154 КУпАП була доповнена ч. 3, якою визначено, що дії, передбачені ч. 1 цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Судді районних судів здійснюють розгляд справ за ч. 2 ст. 154 КУпАП щодо порушення правил утримання собак і котів, у яких об`єктивна сторона полягає у вчиненні дій, передбачених ч. 1 цієї статті, особою повторно протягом року.

Тобто фактично судам підвідомчі справи із кваліфікованим складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 154 КУпАП.

Що стосується ч. 3 ст. 154 КУпАП, то ця норма закону так само передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 цієї статті, але у разі якщо такі дії спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, що тягне за особою накладення стягнення у виді штрафу в більших розмірах (в залежності від суб`єкта правопорушення), а також із конфіскацією тварин.

Таким чином, оскільки справи за ч. 2 ст. 154 КУпАП підвідомчі судам, а справи за ч. 3 ст. 154 КУпАП відрізняються тільки наявністю додаткового об`єкта правопорушення (заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну), при цьому, окрім основного стягнення, санкцією ч. 3 передбачене ще й додаткове стягнення у виді конфіскації, яке має бути застосовано виключно за рішенням суду (ст. 29 КУпАП, ст. 41 Конституції України), то наведене дозволяє зробити висновок, що справи і за ч. 3 ст. 154 КУпАП також підвідомчі судам.

Не внесення відповідних змін до ст. 221 КУпАП щодо підвідомчості справ після доповнення ч. 3 ст. 154 КУпАП жодним чином не виключає відповідальності за вчинене правопорушення, так як жоден інший орган (посадова особа) не уповноважений розглядати вказану категорію справ. При цьому адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 3 ст. 154 КУпАП); адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ст. 9 КУпАП).

Враховуючи викладене, справа за ч. 3 ст. 154 КУпАП відносно ОСОБА_1 розглянута компетентним органом та у відповідності із законом.

Апеляційним судом встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами статей 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП, оскільки таке спростовується наявними в матеріалах доказами.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 3 ст. 154 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, постанова Обухівського районного суду Київської області від 26 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження на постанови Обухівського районного суду Київської області від 26 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 26 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Р. Гаращенко