Номер провадження: 33/813/1952/23
Головуючий у 1-й інстанціїМихайлюк О.А.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Гуденка Д.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Мишака Дмитра Едуардовича

розглянувши апеляційну скаргу захисника Мишака Дмитра Едуардовича, який діє в інтересах ОСОБА_1

на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вирішено питання щодо судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 04 червня 2023 року о 18 годині 25 хвилин керувала транспортним засобом « BMW X5» номерний знак « НОМЕР_1 » у м. Херсоні по вул. Стрітенська 7а, з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в мед. закладі у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

В апеляційній скарзі захисник Мишак Д.Е., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року скасувати та винести постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана постанова судді є невмотивованою, оскільки судом не наведено мотивів, які слугували підставами для відхилення пояснень захисника. Водночас захисник зауважує, що сам по собі факт відмови від проходження огляду не є таким, який є остаточним для визнання вини ОСОБА_1 , оскільки факту відмови має передувати виконання поліцейськими чітких процедурних вимог, затверджених Iнструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі-Інструкція), які не були дотримані правоохоронцями. Також захисник зазначає, що із двох відеозаписів, що містяться в матеріалах цієї справи, відтворюється лише один з них, зокрема, під назвою «Царьова 044426_2», який лише і було досліджено судом під час судового розгляду справи, у той час як інший відеозапис судом не досліджувався з підстав неможливості його відтворення. На відеозаписі, який відтворюється, зафіксовано лише спілкування ОСОБА_1 з поліцейським, яка захисник вважає, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки не виконувала функція водія. Окрім того, на думку захисника, на відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, судом не взято до уваги відеозапис, наданий стороною захисту, який зроблено особисто ОСОБА_1 , з якого убачається, що поліцейський висловив на адресу ОСОБА_1 вимогу пройти огляд у медичному закладі у зв`язку з тим, що у неї в квартирі проводились обшуки, де вилучено наркотичні речовини. Зазначає, що а ні з матеріалів справи, а ні з відеозапису не вбачається, що поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, що є порушенням вимог Інструкції. Звертає увагу, що у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, а саме у даті його складення, допущено виправлення, що суперечить положенням Інструкції. Посилається також і на те, що поліцейськими не було винесено постанову за порушення Царьовою ПДР України, про причини зупинки її проінформовано не було, що суперечить вимогам ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Крім того, акцентує увагу на тому, що згідно довідки №818 про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виданої КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР від 16 червня 2023 року, у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не виявлено.

В судовому засіданні захисник Мишак Д.Е. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Відповідно до абз. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, та зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що захисником не оспорюється те, що обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на приписи ч.7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не переглядаються.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них,тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (Рішення Європейського суду з правлю дини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства"("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч.4 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 266 КУпАП).

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, регламентовано Iнструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735 (далі - Інструкція).

Згідно із п.4 розділу I Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.3 розділу I Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу II Інструкції).

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (далі - Порядок).

Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Наведені вище приписи національного законодавства правоохоронцями дотримані.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відеозапис, інші документи.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд в основу оскаржуваної постанови поклав відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №044426 від 04 червня 2023 року, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапорті та доданих до справи матеріалах відеофіксації.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №044426 від 04 червня 2023 року, поліцейськими зафіксовано, що: «04 червня 2023 року о 18.25 год. в м. Херсон, вул. Стрітенська, 7а, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому порядку відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП».

У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначила: «по причині «Цистит», панічні атаки, не вживала нічого, крім заспокійливих ліків». Ці пояснення засвідчила особистим підписом, належність якого саме ОСОБА_1 , захисник не оспорює.

Також з протоколу убачається, що відповідно до ст. 266 КУпАП здійснювалася безперервна відеофіксація на бодікамеру 474949 та 474698.

З матеріалів справи убачається, що матеріали відеофіксації обставин події, за яких відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, поліцейськими надано до суду у формі дисків, у кількості двох штук.

Посилання захисника про те, що з двох дисків відтворюється лише один, є неприйнятними, оскільки як встановлено апеляційним судом, DVD диски цілком та у повному обсязі відтворюють інформацію, зафіксовану на них.

Із долучених до матеріалів цієї справи відеозаписів убачається, що на них зафіксовано момент зупинки транспортного засобу під керуванням саме ОСОБА_1 , яка вийшла з автомобілю з місця водія, під час спілкування з правоохоронцями у ході з`ясування обставин, ОСОБА_1 не заперечувала, що саме вона керувала транспортним засобом. Не оспорювала цю обставину ОСОБА_1 і під час внесення письмових пояснень до протоколу.

Відтак, твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки не виконувала функцію водія, апеляційний суд оцінює критично, та відхиляє, як такі, що спростовуються доказами, які містяться у матеріалах справи.

Апеляційний суд вважає безпідставними і доводи адвоката про те, що на відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, так як з відеозапису убачається, що поліцейським неодноразово на адресу ОСОБА_1 висловлено вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовилася, посилаючись на те, що вона вживала лікарські засоби від панічних нападів, у зв`язку чим їй було роз`яснено, що у такому разі відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що поліцейським не було зафіксовано у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим, вимога пройти медичний огляд є незаконною, спростовуються матеріалами відеозапису, з яких убачається, що поліцейський зазначав, що у ОСОБА_1 наявні ознаки поведінки, яка не відповідає обстановці, окрім того, вказав, що за місцем проживання ОСОБА_1 проводився обшук та було вилучено наркотичні речовини.

Відтак, установивши сукупність вказаних обставин, поліцейський цілком правомірно висловив на адресу ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, і такі дії правоохоронців відповідають засадам законності.

Та обставина, що у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, у даті складення цього документу, є виправлення, за умови, що він був складений відносно ОСОБА_1 , саме 04 червня 2023 року, тобто у день скоєння останньою адміністративного правопорушення, що зафіксовано за допомогою матеріалів відеофіксації, сама по собі не свідчить про недопустимість цього протоколу про адміністративне правопорушення, як джерела доказу.

Доводи апеляційної скарги про те, що правоохоронці не повідомили ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу, що є незаконним, апеляційний суд відхиляє, з огляду на таке.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю. (п. 2,3 ч. 1, ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію").

Відповідно до п. 5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. N 1456, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 35 КУпАП поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Згідно з п. 5 та 7 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: - запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування; - перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Апеляційний суд вважає, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України "Про національну поліцію та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з дотриманням вимог "Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану", порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства не встановлено.

Таким чином, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у період дії правового режиму воєнного стану, з метою перевірки документів, правоохоронці діяли у межах правового поля.

Сама по собі незгода водія із причинами зупинки транспортного засобу або не надання працівниками поліції доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, не звільняє водія від обов`язку, на вимогу правоохоронців, пройти огляд на стан сп`яніння.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що правомірність інших дій правоохоронців, окрім як дотримання процедури щодо складення щодо складення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у межах розгляду цієї справи не є предметом розгляду.

Долучена захисником до матеріалів справи довідка №818 про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, видана 16 червня 2023 року, згідно якої у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не виявлено, не впливає на висновки суду щодо наявності у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки судом ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона відмовилася саме від проходження відповідного огляду, а не за керування у стані наркотичного сп`яніння. А тому наданий захисником документ, не має правового (юридичного) значення у цій справі, оскільки він не свідчить про відсутність у діях водія, ознак інкримінованого складу адміністративного правопорушення.

Посилання захисника в якості доводів апеляційної скарги про те, що у постанові не наведено мотивів з яких виходив суд, відхиляючи його пояснення, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ці доводи захсиника спростовуються змістом оскаржуваної постанови.

Іншими доводами апеляційну скаргу захисник не обґрунтовує.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Мишака Дмитра Едуардовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко