Справа № 349/872/23
Провадження № 33/4808/590/23
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Барлецького А.С.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Романківа І.М. на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 26 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянин України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 15 травня 2023 року о 02 год. 12 хв. керував автомобілем Mercedes-Benz S 320, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Рогатині по вул. Незалежності в стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду адвокат Романків І.М. подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт наголошує, що не погоджується із твердженням суду про те, що відповідно до п.2.5 ПДР водій зобов`язаний пройти огляд на стан сп`яніння незалежно від того, чи озвучив поліцейський підстави для проведення відповідного огляду.

На думку апелянта, огляду на стан сп`яніння підлягають не всі водії, а лише ті, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`янінні згідно із передбаченими на це ознаками.

Сторона захисту вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння поліцейським проведено з грубим порушенням вимог законодавства. Наголошує, що після проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейським не отримано чіткої та однозначної відповіді ОСОБА_1 із згодою отриманого результату огляду, який останній пройшов за допомогою приладу Драгер. Зазначає, що ОСОБА_1 висловлював здивування після отримання результату пройденого огляду на визначення стану сп`яніння. Поведінка поліцейських, яка полягала у висловленні пропозиції ОСОБА_1 повторно пройти огляд у медичному закладі вказує на те, що ними не було отримано згоди водія з результатами огляду на стан сп`яніння. Апелянт вважає, що, відповідно до чинного законодавства, направленню на огляд на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я підлягають тільки ті водії, які відмовились від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або які висловили незгоду з його результатами. Наголошує, що ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану сп`яніння, однак з результатами такого огляду в однозначній формі не погодився.

Апелянт вважає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено передчасно та без достатньої для цього правової підстави.

Адвокат Романків І.М. звертає увагу на те, що, з долучених до матеріалів справи відеодоказів нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що акт огляду водія не складався поліцейським, зі змістом якого ОСОБА_1 не було ознайомлено, який останній не підписував та другий екземпляр акту огляду йому не вручено.

Вважає, що проведений огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер є недійсним та проведений з грубим порушенням вимог закону.

Також стверджує про те, що ОСОБА_1 поліцейськими не було роз`яснено його права та обов`язки, що є також грубим порушенням вимог закону.

З урахуванням наведеного, постанову просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Барлецький А.С. підтримали вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просили скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, користуватися перекладачем, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Відповідно до доводів апеляційної скарги сторона захисту вказує на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення і в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують винуватість у вчиненні правопорушення.

Звертає увагу на те, що працівником поліції порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, не вручено копію протоколу, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було порушено вимоги чинного законодавства та вимоги відповідної Інструкції, зокрема правопорушнику не роз`яснено його право на можливість скористатись правовою допомогою адвоката, а також ОСОБА_1 не висловив свою згоду працівникам поліції із результатом огляду.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, враховуючи недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року, вважає за необхідне здійснювати правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Так, згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив справедливе стягнення в розмірі, який відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, врахувавши особу правопорушниці та характер вчиненого нею правопорушення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному, та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зі змісту мотивувальної частини суду вбачається, що ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав та пояснив, що перед тим як сідати за кермо алкоголю не вживав. Захисник ОСОБА_1 , а адвокат Романків І.М. вважав, що провадження в справі необхідно закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки поліцейські в порушення інструкції не вказали йому, які ознаки сп`яніння в нього наявні, не надали йому направлення на огляд в медичний заклад відповідної форми, не роз`яснили йому, що в медичному закладі він може пройти огляд для встановлення наявності чи відсутності факту сп`яніння.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Романківа І.М. вже перевірялись судом першої інстанції внаслідок чого було встановлено, що вини повністю спростовуються сукупністю доказів, які містяться в матеріалах провадження.

Апеляційний суд вважає, що судом були в повному обсязі та детально досліджені всі доводи наведені особою, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 та захисником адвокатом Романків І.М. в судовому засіданні, надано їм належну правову оцінку, з`ясовані обставини події та досліджені наявні докази в матеріалах справи, на підставі яких суд прийшов до висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 336475 від 15.05.2023 року ( а.с. 2), водій ОСОБА_1 15 травня 2023 року приблизно о 02 год. 12 хв. керував автомобілем Mercedes-Benz S 320, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Рогатині по вул. Незалежності в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер. Результату огляду позитивний 0.81 % проміле, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою.

ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Рогатинському районному суді.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано матеріали адміністративної справи.

Працівниками поліції у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія, та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом під його власноручний підпис.

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено, що особа від дачі пояснень відмовилась.

В протоколі зазначено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від підпису у відповідних графах протоколу відмовився.

До матеріалів справи долучено зобов`язання, яке додано до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №110343 відповідно до якого, ОСОБА_1 зобов`язувався не керувати транспортним засобом протягом 24 годин, від підпису в якому останній відмовився (а.с.9).

Відповідно до приписів статей 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог статей 254, 255, 256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється, як основне джерело доказів.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог п. 2.9 А Правил дорожнього руху України.

Апелянт наголосив в апеляційній скарзі на тому, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено передчасно та без достатньої для цього правової підстави. Окрім того, горбатому не було роз`яснено його права у відповідності до вимог закону.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В матеріалах справи відсутня копія протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про виконання працівником поліції своїх обов`язків щодо її вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При вирішанні цього питання суд виходить із сукупності досліджених доказів, які дозволяють встановити порядок вчинення процесуальних дій та свідчать про обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про зміст висунутого обвинувачення та наявність реальної можливості організувати ефективний захист своїх інтересів.

Апеляційний суд, враховуючи обставини за яких було складено протокол про адміністративне правопорушення та приймаючи до уваги час розгляду справи в суді першої інстанції, вважає, що ОСОБА_1 був обізнаний про зміст висунутого проти нього обвинувачення, наявність права на правову допомогу адвоката і мав можливість організувати ефективний захист своїх інтересів в суді.

Зокрема, договір на надання правової допомоги із захисником адвокатом Романків І.М. було укладено ОСОБА_1 15.05.2023 року, в день вчинення ним правопорушення та ще до надходження справи щодо нього до суду для розгляду по суті, про що свідчить ордер на надання правничої допомоги (а.с.16).

Таким чином, дані протоколу про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи свідчать про те, що особа, яка притягається до відповідальності була ознайомлена з правами, які передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Зокрема, відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. Дані відеозаписів є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що у справі достатньо даних для обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, апеляційний суд констатує, що відеофіксація події відбувалась на місці зупинки транспортного засобу марки Mercedes-Benz S 320, номерний знак НОМЕР_1 , якою зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом під час дії комендантської години, що і послужило причиною для зупинки транспортного засобу та перевірки документів водія.

Зі змісту відеозапису вбачається, що в автомобілі перебувала стороння особа дружина ОСОБА_1 , однак за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 . На запитання працівника поліції звідки останній їде, водій ОСОБА_1 відповів, що «їде з дому до дому», після чого поліцейським наголошено про рух останнього в час діє комендантської години, на що останній повідомив, що певні причини змусили його порушити правила пересування в час дії комендантської години, та просив віднестись із розумінням до нього, оскільки відвозив сестру до дитини.

Відеозаписом зафіксовано як ОСОБА_1 , на запитання працівника поліції щодо вживання алкоголю, повідомив, що алкоголь не вживав і готовий пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Зафіксовано повідомлення працівником поліції наявність сертифікату на прилад Драгер, сертифікат дії якого до 28.09.2023 року, на що останній відповів стверджувальною відповіддю та вказав, що готовий пройти відповідний огляд

Відеозаписами зафіксовано надання водію ОСОБА_1 герметично запакованого мундштука та власноручне ним його розпакування, працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду, після чого ОСОБА_1 за допомогою приладу Драгер пройшов огляд на визначення стану сп`яніння, результат якого показав 0.81 % проміле. Працівником поліції після проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, озвучено правопорушнику результат огляду якого показав 0.81 % проміле та повідомлено про перевищення допустимої норми 0.2 % проміле, на що ОСОБА_2 відповів «Що трохи є».

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписами не зафіксовано спростування ОСОБА_1 вживання ним алкоголю, а тільки зазначено, що його розбудили і він сів за кермо автомобіля. Зафіксовано роздруківку чеку приладу Драгер, після чого працівник поліції наголосив ОСОБА_1 , що він зобов`язаний задати йому запитання чи погоджується ОСОБА_1 із результатом огляду та повідомив водія, що у випадку його незгоди із результатом огляду приладу Драгер, він зобов`язаний запропонувати водію проїхати до медичного закладу для проходження повторного огляду на визначення стану сп`яніння та повідомив про процедуру огляду в медзакладі. Поліцейським повідомлено ОСОБА_1 про те, що за результатами огляду на визначення стану сп`яніння приладу Драгер, на нього складатиметься протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Слід зауважити, що відеозаписами зафіксовано неодноразове повідомлення працівником поліції водію ОСОБА_1 про те, що у нього є право погодитись з результатом огляду на місці приладу Драгер результат якого 0.81 % проміле, а у випадку його незгоди із результатом огляду, останній може пройти відповідний огляд у медичному закладі, де лікарем буде проведено ряд заходів щодо проведення огляду на стан сп`яніння, за результатами яких буде ухвалено висновок лікаря. Окрім того, поліцейським наголошено, що він не бажає ніяким чином впливати на рішення ОСОБА_1 , якому було роз`яснено, що він може скористатись правовою допомогою адвоката та надати пояснення щодо висунутого обвинувачення. Працівником поліції також було ознайомлено ОСОБА_1 про те, що за наслідками огляду на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, копію якого йому буде вручено, на що останній відповів, що протокол не підписуватиме, оскільки він не розуміє правові наслідки. Після чого, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що у протоколі правопорушник підписує відповідні графи протоколу, як це передбачено Інструкцією, однак це не означатиме, що ОСОБА_1 , підписавши протокол, визнає свою вину у вчиненому правопорушенні, а рішення у справі прийматиме суд. Також, поліцейським наголошено на тому, що за заявою ОСОБА_1 чи його захисника, останній може отримати для ознайомлення копії відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції про фіксацію події та копії матеріалів справи. поліцейським також озвучено про вручення ОСОБА_1 копії протоколу після його складання, а у випадку незгоди його отримання, копію протоколу останньому буде направлено по місцю його проживання.

Відеозаписами також зафіксовано намагання працівниками поліції у наданні вирішення питання щодо доставлення дружини ОСОБА_1 до місця, куди останні направлялись.

Апеляційний суд наголошує, що ОСОБА_1 жодними діями чи словами не висловив свою незгоду із отриманим результатом огляду на стан сп`яніння, не виявив бажання проїхати до медичного закладу для проходження повторного огляду на стан сп`яніння, натомість особисто вказав на те, що згідний з результатом та не бачить змісту їхати у медичний заклад, не хоче конфліктувати, перебуває в стані шоку, перед самим виїздом з дому алкогольні напої не вживав та просив ввійти в його становище.

Слід зауважити, що працівники поліції неодноразово намагались отримати відповідь щодо бажання ОСОБА_1 проїхати у медичний заклад, і після чіткої відповіді щодо згоди ОСОБА_1 із отриманим результатом огляду 0.82 % проміле отриманого за допомогою результату приладу Драгерт та відмови їхати до медичного закладу на повторний огляд, працівники поліції розпочали складання оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відеозаписами бодікамери працівника поліції зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлення водію ОСОБА_1 , що за результатами огляду на визначення стану сп`яніння щодо нього було встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Так, відеозаписом зафіксовано ознайомлення працівником поліції водія ОСОБА_1 зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №336475 від 15.05.2023 року. На відеозаписах зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від підписання у відповідних графах протоколу, оскільки останній не бачив добре без окулярів що він підписує, не розумів правові наслідки таких дій та вважав, що в подальшому це може бути розцінено судом, як визнання ним вини у вчиненні правопорушення.

Відеозаписами зафіксовано роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 про те, що в нього вилучено посвідчення водія, а тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом буде видано тільки після підписання водієм у відповідний графі протоколу за отримання даного дозволу на керування транспортним засобом. Після чого, водій ОСОБА_1 розписався в протоколі за отримання тимчасового дозволу на керування транспортним засобом, уточнивши у працівника поліції за що саме він розписується. Працівником поліції останнього було повідомлено про те, що у протоколі зроблено відмітки про відмову ОСОБА_1 від підпису у інших відповідних графах протоколу, в тому числі зі змістом протоколу.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані відеозаписи дозволяють встановити, що під час проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повністю розумів, що зупинений працівниками поліції за порушення комендантської години та як водій транспортного засобу зобов`язаний пройти встановлений законом огляд на стан сп`яніння, погодився з позитивним результатом огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським за допомогою приладу Драгер та, внаслідок чого було встановлено, що він перебуває у стані сп`яніння, результат якого показав 0.81 % проміле, відмовився проїхати до медичного закладу для проходження повторного огляду на визначення стану сп`яніння та складено стосовно нього протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу у своїх рішеннях, що право на захисника виникає у особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення, тільки після складання стосовно нього відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки за своїм правовим змістом проведення огляду на стан сп`яніння є виконанням обов`язків водія відповідно до Правил дорожнього руху України.

Таким чином, апеляційний суд звертає увагу на те, що на відеозаписах зафіксовано керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, проходження ним огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810, згоду із позитивним результатом огляду, який становив 0.82 % проміле та відмову від проходження повторного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Відеозаписи долучені до матеріалів справи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу, визначення місця проведення огляду на стан сп`яніння та застосування спеціальних засобів, не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені ст. 266 КУпАП, п. 6, 7 Розділу І, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до вказаних нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

До матеріалів справи долучено роздруківку приладу Drager Alcotest 6810 (а.с.3) тест №12270, в результаті огляду ОСОБА_1 поліцейським за допомогою технічного засобу 15.052023 року о 02.16 год. було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 0.81 %. Вказаний результат складений із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, не підписаний ОСОБА_1 , що підтверджується долученими до матеріалів справи відеодоказами. Відеодокази містять дані того, що ОСОБА_1 погодився із отриманим результатом огляду 0.81 % проміле та не висловив бажання пройти огляд на визначення стану сп`яніння в медичному закладі. В роздруківці приладу зазначено, що прилад пройшов калібрування 27.09.2022 року.

Так, до матеріалів справи додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), у відповідності до якого було проведено огляд водія ОСОБА_1 у результаті із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, результат огляду на стан сп`яніння був позитивний 0.81 % проміле. Слід зауважити, що в акті огляду в графі щодо згоди із результатом обстежуваної особи відсутній власноручний підпис правопорушника та зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису в акті огляду. В акті огляду свідки не зазначені.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП та п. п. 7, 8 Інструкції, є три підстави: 1) незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з його результатами; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що незгода водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу свідчить про недопустимість використання вказаних результатів як доказів доведеності вини у вчиненні адміністративного правопорушення і є правовою підставою для направлення водія на відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад.

При цьому, незгода водія з результатами огляду, який було проведено працівником поліції за допомогою спеціального технічного засобу може бути здійснена різними способами та встановлюється на підставі доказів, які досліджені в судового засіданні.

Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду, шляхом активних дій самого водія та висловлена в категоричній чіткій формі.

До матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в КНМП «Рогатинська ЦРЛ» (а.с.5), складеного о 00.00 год. 24.01.2023 року у зв`язку з виявленими поліцейським у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та тремтіння пальців рук. Огляд ОСОБА_1 у КНМП «Рогатинська ЦРЛ» не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 , про що зазначено в направленні. Що стало результатом складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №336475.

Апеляційний суд вважає, що не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу встановлення факту оформлення відповідного направлення до медичного закладу працівником поліції, оскільки наявність або відсутність акту огляду та направлення до медичного закладу в матеріалах справи не впливають на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився від проходження такого огляду.

Апеляційний суд неодноразово зазначав, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, складання відповідного направлення на огляд водія у медичному закладі не є обов`язковим, оскільки за своїм правовим значенням вищевказаний документ є правовою підставою для проведення огляду лікарем медичного закладу.

Апеляційний суд вважає, що під час апеляційного розгляду не встановлені обставини, які свідчать про те, що огляд водія щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності та зроблений з порушенням вимог, які регламентують його проведення.

У відповідності до рапорту інспектора СРПП ВП №4 м. Рогатин ІФ РУ ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції В.Оленчин (а.с.6) про те, що 15.05.2023 року о 02.12 год. було зупинено транспортний засіб марки Mercedes-Benz S 320, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Рогатині по вул. Незалежності у зв`язку із порушення умов комендантської години. Під час перевірки встановлено дані водія ОСОБА_1 , останньому було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810 на підставі того, що з салону автомобіля було чути запах алкоголю. Водій погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер Алкотест 6810, на що, результат огляду показав 0.81 % проміле. З даним результатом водій погодився, та відмовився від проходження огляду у медичному закладі. Зазначено в рапорті про проведення відео фіксації події та про роз`яснення водію його прав та обов`язків. По даному факту відносно на ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та відсторонення водія від керування транспортним засобом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом є службовим документом, яким інформують начальника про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Долучено копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5648 чинне до 28.09.2023 року, відповідно до якого прилад Алкотест 6810 ARCE-0197, за допомогою якого проводився огляд водія ОСОБА_1 , відповідав вимогам ДСТУ 8950:2019 (а.с.109).

До матеріалів справи долучено копію посвідчення водія НОМЕР_2 на ОСОБА_1 (а.с.8).

Отже, за наявності у матеріалах справи доказів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що водій ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки поза розумним сумнівом, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.2.9 а) ПДР.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В результаті перевірки доводів апеляційної скарги не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Апеляційний суд вважає доведеним те, що водій ОСОБА_1 15 травня 2023 року приблизно о 02 год. 12 хв. керував автомобілем Mercedes-Benz S 320, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Рогатині по вул. Незалежності в стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такими чином, перевіривши сукупність доказів по справі, апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу порушника та обставини, вчиненого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Романківа І.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 26 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв