Провадження № 3/369/5246/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.10.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Омельченко Мирослава Миколаївна, розглянувши за участю захисників Єрмоленко О.О., Шишки Ю.О., справу, що надійшла з БПП в с. Чайки УПП в Київській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановила:

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 659242 16.04.2023 року приблизно о 12 годині ОСОБА_3 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали в погрозах позбавлення батьківських прав, та вимогах залишити спільне місце проживання, в результаті чого могла бути завдана загроза психічному здоров`ю ОСОБА_5 .

За протоколом серії ВАБ № 659243 16.04.2023 року приблизно о 12 годині ОСОБА_6 вчинила домашнє насильство психологічного характеру, а саме умисні дії, які полягали в образах лайливими словами, що принижували честь і гідність, в результаті чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_7 .

За вказаних обставин на переконання інспектора роти № 1 взводу № 2 БПП в с. Чайки УПП у Київській області Стадніка В.С. і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Зі складеними протоколами ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не погодились та під час розгляду справи пояснили, що вони не можуть дійти згоди щодо спільного виховання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому батько ОСОБА_3 повідомив, що спільне життя не склалось, але між ним та ОСОБА_9 була домовленість щодо спільного піклування про дитину, про черговість проживання сина з матір`ю та батьком, але домовленості не виконувались, оскільки він вимушений був забрати сина від ОСОБА_4 , оскільки дозволяла собі неконтрольоване вживання алкоголю.

В свою чергу ОСОБА_6 не заперечувала хибу такого неналежного піклування про малолітнього сина, проте доводила, що вона позбулася такої згубної звички, син для неї сенс всього життя, а батько дитини перешкоджає їхньому спілкуванню.

Захисниці Єрмоленко О.О. та ОСОБА_10 обстоювали позицію своїх клієнтів.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 та доданих до них копій документів ОСОБА_6 у серпні 2022 року припинила спільне проживання з ОСОБА_11 в квартирі АДРЕСА_3 через його аб`юзивну поведінку та стверджувала, що останній ображав її нецензурними словами, застосував силу, виганяв з житла, та стала мешкати з сином в АДРЕСА_4 , жодним чином не перешкоджала спілкуванню батька та сина, проте ОСОБА_12 звернувся до районної адміністрації, після чого розпорядженням Служби у справах дітей Голосіївської РДА був встановлений порядок спілкування відповідно до графіку, якого батька не дотримувався, повертав сина матері занадто пізно, через що виникали сварки, обставини яких фіксувались у протоколах по приїзду працівників поліції та ці протоколи перебувають на розгляді в Голосіївському районному суді м. Києва. Після чергової сварки ОСОБА_12 забрав сина та відвіз до свого місця проживання в АДРЕСА_5 , після чого вона ні в який спосіб не змогла домовитися з батьком дитини, про подальше спілкування з сином. Єдиний запропонований варіант спілкування став вимогою про спільне проживання у квартирі в с. Чайки з поновленням інтимних стосунків, на що вона погодилась та приїхала в с. Чайки 09.07.2023 року, після чого майже весь основний час проводила з сином, проте вранці 16.07.2023 року відбулась чергова сварка, під час якої ОСОБА_3 в присутності дитини ображав її нецензурними словами, хапав за руки, дотикався без дозволу до неї, викидав її особисті речі, виганяв з квартири, у зв`язку з чим вона викликала поліцію.

Враховуючи такі пояснення ОСОБА_2 , її захисниця адвокат Шишка Ю.О. подала клопотання про закриття провадження у справі за протоколом, складеним відносно ОСОБА_4 , за відсутності в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та наполягала на притягненні до адміністративної відповідальності за домашнє насильство ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи за протоколом була застосована судова медіація та ОСОБА_13 та ОСОБА_14 було запропоновано вирішити питання спільної участі у вихованні сина у позасудовий порядок, що мало певний ефект, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які прибули в чергове судове засідання без адвокатів, вели себе чемно по відношенню один до одного, повідомили, що син, наразі спілкується з матір`ю та перешкоди цьому відсутні.

Проте під час подальшого розгляду досягнуті домовленості були втрачені та розгляд справи був закінчений за відсутності як конфліктуючих сторін, так і їхніх захисників на підставі вивчення матеріалів, якими була наповнена справа.

Звертаю увагу, що до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП притягуються особи за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення життя, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів НП України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

При дослідженні матеріалів, доданих до протоколу та наданих захисниками, з`ясовано, що у протоколах не визначено за якою адресою відбулось можливе домашнє насильство. Крім того, всі надані письмові докази та усні пояснення свідчать на користь того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не можуть дійти згоди з приводу спільного виховання малолітнього сина при окремому проживанні, докази вчинення домашнього насильства кимось з них відсутні.

За відсутності доказів домашнього насильства провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Фіксація судових засідань у справі за протоколами відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не велась, оскільки фіксування розгляду справи Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена, що не перешкоджало учасникам здійснювати фіксацію власними технічними засобами.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. 247, ст. 283, ст. 284, Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення (протокол серії ВАБ № 659242 від 16.07.2023 року про адміністративне правопорушення) закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення (протокол серії ВАБ № 659243 від 16.07.2023 року про адміністративне правопорушення) закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Мирослава ОМЕЛЬЧЕНКО