Справа № 188/775/23
Провадження № 3/188/505/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року смт.Петропавлівка

Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Курочкіна О.М., розглянувши матеріали відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , рнокпп та паспорт невідомі, працює стрілець воєнізованої охорони НОРВ Лозова

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу серії ДПР 18№482388 від 14.05.2023 року, 14.05.2023 року 15.00 год на 1090 км а/д М-04 водій ОСОБА_1 , керував авто Део Ланос держ.номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (сухість порожнини рота, не реагування очей на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння рук) і на вимогу пройти у встановленому порядку медичний огляд для встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився під відеокамеру, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 неодноразово в судові засідання не з`являвся, був повідомлений про розгляд справи на офіційному веб-порталі Судової влади в розділі «розгляд засідань» по Петропавлівському районному суду Дніпропетровської області, від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Станом на 25.10.2023 року від ОСОБА_1 до суду не надійшло будь яких пояснень, сам до суду не з`явився, вважаю можливим розглянути справу про адміністративне правопорушення у його відсутність.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії» (1989), сторона зобовязана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 за наявними в матеріалах справи доказами, що відповідає ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт інспектора ВП №3, копію постанови серії БАБ №461945 від 14.05.2023, переглянувши диск відеофіксації правопорушення приходжу до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до зазначеного у відеозаписі часу та з його змісту, права ОСОБА_1 було роз`яснено вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення, з наданого відеозапису також вбачається порушення поліцейським ч.3 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію».

Відповідно до п.4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Поліцейський не повідомив ОСОБА_1 підстави для проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Співробітник Національної поліції України зобов`язaний нaзвaти причину зупинки трaнспортного зaсобу ( і суть скоєного прaвопорушення, якщо тaке мaло місце (ч.2 ст.35 Закону України Про Національну поліцію).

Крім того, відеозаписом не підтверджується, що поліцейський виявив у водія ознаки наркотичного сп`яніння та повідомив його про це, він лише неодноразово вимагав підтвердити відмову від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Камера фактично жодного разу не зупинялась на ОСОБА_1 , але навіть те, що зафіксовано, спростовує обставини зазначені в протоколі.

Поведінка ОСОБА_1 була з ознаками роздратування, але стримана, відповідала обстановці, ознак сухості порожнини рота, відсутність реакції очей на світло, а тим паче тремтіння рук відеозаписом не підтверджується, напроти, ОСОБА_1 був зібраний, впевнений у собі, його рухи і поведінка були чіткі і цілеспрямовані.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння не є превентивним заходом і повинно ґрунтуватись на підставах, згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду ..» затверджених постановою КМУ . N 1103 від 17 грудня 2008 р. огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Під час розгляду справи встановлено, факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння є сумнівним.

Поліцейським, в порушення ст. 283 КУпАП, не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення.

Верховний Суд рішенням від 03.04.2019 у справі №537/1807/17 визнав неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності якщо інспектор крім іншого не попередив водія про проведення відео зйомки.

Враховуючи, що інспектор не попередив водія про проведення відео зйомки, відео фіксація порушення є неналежним доказом.

Крім того, відеофіксування правопорушення повинно відбуватися з моменту його виявлення і до його завершення.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП ОСОБА_1 повинен був бути відсторонений від керування транспортним засобом, відеозаписом виконання поліцейським зазначеної вимоги не підтверджується.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Також суд враховує правову позицію висловлену ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 травня 2019 року № 537/2088/17 про те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке порушнику поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що склад правопорушення та факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, не знайшов правового підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи зазначене, провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Керуючись ст.ст. 247, 284, 287 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено Дніпровським апеляційним судом.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О. М. Курочкіна