КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 753/8964/23

номер провадження: 33/824/4193/2023

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Беніцької Валентини Іванівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві клопотання адвоката Беніцької Валентини Іванівни, подане в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 14 серпня 2023 року адвокат Беніцька В.І., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2023 року.

Скасувати постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2023 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування вказаного клопотання захисник зазначає, що повний текст постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2023 року їй та ОСОБА_1 не надходив, з текстом оскаржуваної постанови вона ознайомилась 09 серпня 2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Зважаючи на вказане, просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити його.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Беніцької В.І., які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2023 рокущодо ОСОБА_1 , перевіривши обґрунтованість доводів клопотання захисника, вважаю, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відсутні, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що перше судове засідання у даній справі було призначено на 19 червня 2023 року о 16 год 21 хв., про що суддею першої інстанції було повідомлено ОСОБА_1 (а.с.9). У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явились. 19 червня 2023 року на електронну пошту суду першої інстанції надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Беніцької В.І. від 16 червня 2023 року, в якому вона просила надати їй можливість ознайомитися з матеріалами справи та відкласти розгляд справи на іншу дату (а.с.19-21).

Наступне судове засідання було призначене суддею місцевого суду на 26 червня 2023 року о 16 год 48 хв., про що завчасно було повідомлено ОСОБА_1 (а.с.22). У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явились. 26 червня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Беніцька В.І. подала до суду клопотання, в якому просила відкласти розгляд справи на іншу дату (а.с.23-24).

В подальшому судове засідання було призначене суддею місцевого суду на 24 липня 2023 року о 16 год 47 хв., про що було повідомлено ОСОБА_1 (а.с.25). У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явились. 24 липня 2023 року на електронну пошту суду першої інстанції надійшли:

- письмові пояснення адвоката Беніцької В.І. щодо адміністративних правопорушень за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №441434 та серії ААД 441436. Зі змісту письмових пояснень захисника вбачається, що їй було відомо про те, що судове засідання у справі призначене на 24 липня 2023 року о 16 год 47 хв. (а.с.10-14);

- клопотання адвоката Беніцької В.І., в якому вона просила відкласти розгляд справи на інші дату (а.с.15-18).

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд вважає, що суддею першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 тричі судом був повідомлений про розгляд справи, а саме, 19 червня 2023 року, 26 червня 2023 року та 24 липня 2023 року, однак в судові засідання, ні він, ні його захисник, не з`являлись. Захисник ОСОБА_1 - адвокат Беніцька В.І. неодноразово зверталась до суду з клопотаннями про відкладення судових засідань.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 самостійно здійснив вибір адвоката для отримання належної правової допомоги у справі про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у ст.17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні в справі «Каракуця проти України» ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, ЄСПЛ наголосив на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції належним чином виконав вимоги КУпАП щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи та шляхом неодноразового відкладення розгляду справи, сприяв йому у здійсненні ним його процесуальних прав, однак процесуальна поведінка сторони захисту ОСОБА_1 свідчить про використання ним прийомів, пов`язаних із зволіканням у розгляді справи.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до п.8 ч.2 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Процедура реалізації вказаної конституційної норми в даному випадку знаходить свій вираз у ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Тобто дана норма чітко пов`язує вирахування строку на апеляційне оскарження саме з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається зазначати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні ЄСПЛ від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

При вирішення питання поновлення строку оскарження суди мають забезпечувати дотримання балансу суспільного та приватного інтересів, оскільки держава в особі судових органів повинна забезпечити заінтересованим особам право на використання наявних засобів правового захисту, заінтересовані особи повинні розраховувати на те, що процесуальні норми судочинства будуть застосовані, а неналежне використання своїх прав однією із сторін у судовому процесі не стане перешкодою для іншої сторони в реалізації її права на виконання судового рішення.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, принцип правової визначеності передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Вказаною вище практикою ЄСПЛ, яка є преюдиційною, встановлено, що, якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Як установлено вище, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у тому числі, про судове засідання, призначене на 24 липня 2023 року, в якому була прийнята оскаржувана постанова судді.

Тому з урахування вимог чинного законодавства, та прецедентної практики ЄСПЛ, ОСОБА_2 був зобов`язаний проявляти належну зацікавленість у результатах розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з вимогами ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Таким чином, з урахуванням положень ст.294 КУпАП останній строк подачі ОСОБА_1 апеляційної скарги було 03 серпня 2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Беніцька В.І., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2023 рокучерез суд першої інстанції 14 серпня 2023 року (а.с.33-44), тобто із пропуском встановленого законом строку. Також в апеляційній скарзі адвокат Беніцька В.І. заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами. Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Однак адвокат Беніцька В.І. у клопотанні таких поважних причин не навела.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що строк на апеляційне оскарження нею було пропущено через те, що повний текст оскаржуваної постанови стороні скаржника не надходив, з текстом оскаржуваної постанови вона ознайомилась 09 серпня 2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень, самі по собі не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що 10-денний строк на оскарження було пропущено з поважних причин, оскільки відповідно до вимог закону, вказаний строк обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії.

Інших обставин, які б могли свідчити про те, що ОСОБА_1 з об`єктивних причин дійсно не мав можливості подати апеляційну скаргу на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2023 рокуу встановлений законом строк, судом апеляційної інстанції не встановлено, оскільки в апеляційній скарзі вони не наведені.

З огляду на вищенаведене, незважаючи на обставини, якими захисник обґрунтовує наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2023 року, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 оскільки, як зазначено вище, в апеляційній скарзі не наведено будь-яких обставин, які б дозволяли зробити висновок про те, що цей строк було пропущено з поважних причин.

У зв`язку з цим, оскільки суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для задоволення клопотання захисника про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2023 рокущодо ОСОБА_1 , то подана захисником апеляційна скарга на зазначене судове рішення, відповідно до положень ч.2 ст.294 КУпАП, підлягає поверненню особі, яка її подала, а матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - до Дарницького районного суду міста Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання адвоката Беніцької Валентини Іванівни, подане в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 липня 2023 рокущодо ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов