Справа № 635/7012/23
Провадження № 3/635/2366/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі судді Даниленко Т.П., отримавши матеріали про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №517494 від 30.07.2023, ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) 30.07.2023 о 04 годині 25 хвилин в смт Високий, вул. Ощепкова, 48А Харківського району Харківської області керував транспортним засобом SUBARU FORESTER реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водій пройшов у встановленому законом порядку на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager № 6820, свідки не залучались, велась відеофіксація, що підтверджується тестом 2077 від 30.07.2023, результати огляду становлять 1,43 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху. Порушення вчинено двічі протягом року.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №517493 від 30.07.2023, ОСОБА_1 30.07.2023 о 04 годині 25 хвилин в смт Високий, вул. Ощепкова, 48А Харківського району Харківської області керував транспортним засобом SUBARU FORESTER реєстраційний номер НОМЕР_1 не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинене повторно протягом року.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 15.08.2023 об`єднано в одне провадження матеріали про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 справа 635/7012/23 провадження № 3/635/2366/2023 та ч.5 ст.126 КУпАП щодо ОСОБА_1 справа №635/7013/23, провадження № 3/635/2367/2023. Об`єднаному провадженню присвоєно номер справи № 635/7012/23 провадження № 3/635/2366/2023.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/ 97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У своєму рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», Європейський суд з прав людини вказав на те, що розумність тривалості провадження в суді повинна оцінюватись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника (в даному випадку скаржника) та відповідних органів влади, а також важливості для заявника (скаржника) питання, що розглядається.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що протоколи про адміністративне правопорушення складалися в присутності ОСОБА_1 , суд констатує, що останній був обізнаний про розгляд відносно нього адміністративного матеріалу в суді, однак не виявив наміру скористатись своїми процесуальними правами. За вказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, зазначає про таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП , доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Враховуючи все вище зазначене, а також те, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає, що своїми умисними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, а тому в його діях наявний склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Згідно пунктів 2,4,6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, якими відповідно до п. 3 цієї інструкції є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, в нього були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, який останній пройшов.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них докази, оцінивши їх у своїй сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП установлена в повній мірі таким належними та доступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №517493 від 30.07.2023, з якого судом убачається дата, час і місце його складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення;

- довідкою т.в.о. інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Кірічек О. про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія;

- довідкою т.в.о. інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Кірічек О., із якої вбачається, що 22.04.2023 винесено постанову відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №6871715 за порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у розмірі 3 400 грн;

- постановою ЕАС №6871715 від 22.04.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн за керування 22.04.2023 об 11 год 50 хв на дорозі М-29 (Харків-Красноград-Перещепине-Дніпро) 87 транспортним засобом SUBARU FORESTER реєстраційний номер НОМЕР_1 не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських БК 470014, 472987, 467869.

Стосовно наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №517494 від 30.07.2023 складений відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, відповідно його дії кваліфіковані як адміністративне правопорушення вчинене повторно протягом року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №517494 від 30.07.2023, з якого судом убачається дата, час і місце його складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення;

- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Харківський обласний наркологічний диспансер» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.07.2023, з якого убачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager № 6820, що підтверджується тестом 2077 від 30.07.2023, результати огляду становлять 1,43 % проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager № 6820 від 30.07.2023 відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 - позитивний, 1,43 % проміле;

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських БК 470014, 472987, 467869;

- довідкою т.в.о. інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Кірічек О. про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія;

- рапортом сержанта поліції М.Сафронової від 30.07.2023.

При цьому на підтвердження повторності надано:

- довідку т.в.о. інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Кірічек О., із якої вбачається, що 01.01.2023 відносно ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №225777, за результатами розгляду якого останній був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- копію постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.02.2023, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами рік.

Судом встановлено, що вказані документи складені відносно іншої особи та не можуть бути визнані належними та допустимими доказами факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, протягом року.

Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суду не надана та в матеріалах справи відсутня.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих доказів, суд констатує, що будь-які належні та допустимі докази факту повторного протягом року вчинення ОСОБА_1 вказаного вище правопорушення, в матеріалах справи відсутні. Виходячи з положень ч. 2 ст. 251 КУпАП та практики Європейський суд з прав людини, суд позбавлений можливості за власною ініціативою збирати докази винуватості ОСОБА_1 , зокрема докази ознак повторності в його діях.

Враховуючи наведене у суду відсутні підстави кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Одночасно суд дійшов висновку, що фабула (суть) адміністративного правопорушення, яка викладена в протоколі про адміністративне правопорушення та наведена судом у даній постанові містить всі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи із санкцій ч.1 ст.130 КУпАП та ч.2 ст.130 КУпАП, правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є менш тяжким, ніж правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

За таких обставин перекваліфікація судом за власною ініціативою дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП не матиме наслідком погіршення становища вказаної особи. Ураховуючи наведене, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, вважає накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним так і іншими особами нових правопорушень, суд дійшов висновку про визнання його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.

Також при винесені постанови, суд бере до уваги, і те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і керування ним в стані алкогольного сп`яніння є небезпечним як для самого водія, так і для інших учасників дорожнього руху.

Відповідно ч.2 до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Також суд дійшов до висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч.5 ст.126 КУпАП України та про необхідність застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки такий не перебуває у власності порушника.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Керуючись ст. ст.40-1, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130, 284, 294 КпАП України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП за сукупністю вчинених адміністративних правопорушень, призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне стягнення шляхом поглинання менш суворого більш суворим у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т.П.Даниленко