Номер провадження: 33/813/1825/23
Номер справи місцевого суду: 510/1061/23
Головуючий у першій інстанції Сорокін К. В.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Долгової В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 29 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ренійського районного суду Одеської області від 29 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. у дохід держави.

Не погодившись з прийнятою постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП, посилаючись на те, що вказана постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням усіх фактичних обставин справи, що потягло за собою їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки, тому підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що під час розгляду справи, суд не прийняв до уваги письмові поясненняОСОБА_1 , а також обставини та особливості даної ДТП, що були доведені ним на судових засіданнях, про те, що він, керуючи автомобілем KIA SEPHIA д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркованим до тротуару, а не знаходився в полосі руху, перед початком руху, тобто перед виіздом з місця парковки, впевнився у відсутності транспортних засобів, що наближаються спереду і позаду, а також з лівого боку, ввімкнув лівий показчик повороту, що передбачено п.10.1. ПДР України, і почав розворот, тобто виїзд чи від?їзд з місця стоянки. Під час маневру, від?їхавши від тротуару на 7 метрів передньою частиною автомобіля, як видно на схемі ДТП, почув звук гальмування юзом, на що відразу різко загальмував автомобіль. З лівого боку, приблизно метрів за 6, побачив мотоцикл, який на гальмах на достатньо великій швидкості юзом сунувся вбік автомобіля, який вже не рухався. Ще за кілька метрів мотоцикл втратив керування, ліг на асфальт, або водій навмисно його положив, і в такому стані продовжував сунутися, поки не вперся в переднє ліве колесо автомобіля. Звідки він раптово з?явився, спочатку було незрозуміло, але відразу, навіть по характеру гальмування, було однозначно зрозуміло, що рухався він на достатньо високій швидкості, і зіткнення зробив водій мотоцикла, що зафіксовано в поясненні водія мотоцикла ОСОБА_2 .

Посилається на те, що інспектор поліції Протокол склав тільки на нього, тобто на одного учасника ДТП, в якому ОСОБА_1 було звинувачено в тому, що він «перед початком руху не впевнився в безпечності, не надав дорогу мотоциклу, в наслідок чого зробив з ним зіткнення, чим Порушив вимоги п.13.1., 16.13. ПД», що є недоказаним. Крім того, обов?язок «надати дорогу» в даному випадку зобов?язує п.10.1., який в Протоколі не вказаний, а вказані в Протоколі пункти 13.1., 16.13. не мають відношення до даної пригоди, зазначає що зіткнення зробив водій мотоцикла, в Протоколі під час оформлення ОСОБА_1 був зроблений припис відносно причини ДТП.

Крім того посилається, що схема ДТП оформлена інспектором поліції з грубими порушеннями Інструкції, та не дає ніякого реального уявлення про істотні особистості дільниці, на якій трапилась ДТП. Всі об?єкти та обставини, що стосуються події, та можуть мати значення для об?єктивного визначення ії причин, не з?ясовані, не зафіксовані та не відображені.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення інспектор поліції Бондаренко Д.В. вказує на порушення водієм п.13.1. та 16.13. ПДД, які не мають ніякого відношення до даної ДТП, оскільки автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , не знаходився на перехресті, не знаходився в полосі руху, де потрібно тримати дистанцію перед транспортним засобом, що рухається попереду, або інтервалу збоку, а виїжджав, починаючи рух, з місця стоянки.

Посилається, що водій мотоцикла порушив п. 12.1., 12.3. та п. 1.10. ПДР, оскільки не знизив швидкості і продовжував рухатись зі швидкістю 50-55 км/год.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 294 неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до статей 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Визначення «законності» або «згідно із законом» досить широко наведено в практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 124051 від 07.06.2023 року, 07.06.2023 року о 09 год. 40 хв. в м. Рені по вул. Вознесенська, 173, громадянин ОСОБА_1 керуючи автомобілем KIA д.н.з. НОМЕР_2 , перед початком руху, не впевнився в безпечності, не надав дорогу мотоциклу JIANSHE д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого здійснив з ним зіткнення. В результаті ДТП мотоцикл отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.1., 16.13. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 1.4 Правил дорожнього руху передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п. 16.13 «Правил дорожнього руху» перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Всупереч доводів апеляційної скарги вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме:протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 124051 від 07.06.2023 р. який цілком узгоджується зі схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та фотофіксацією від 07.06.2023 року; поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 07.06.2023 р.

Матеріали адміністративної справи не мають суперечностей, тому апеляційний суд вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо наявності вини в діях ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він здійснював поворот, переконавшись, що це буде безпечно і для маневру нема будь-яких перешкод, та його автомобіль знаходився у зупиненому стані, в той час як мотоцикл JIANSHE д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався у зустрічному напрямку спричинив зіткнення з автомобілем, та що у скоєні ДТП є вина водія мотоциклу, який порушив п. 1.10. та п. 12.1., 12.3. Правил дорожнього руху, в його діях є причинний зв`язок з скоєнням ДТП висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки експерт на місце ДТП не викликався, клопотання про проведення експертизи, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не заявлялось, дії поліцейських під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та схеми ДТП у встановленому законом порядку не оскаржувались.

Враховуючи встановлене, суд з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, всупереч доводів апеляційної скарги, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Одночасно апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 7, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 29 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без задоволення.

Постанову Ренійського районного суду Одеської області від 29 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Н.В. Стахова