КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня2023 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Харчуком Олександром Петровичемна постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 12 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.09.2023 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_1 , визнано винуватим в тому, що він 10.07.2023о 11 тод. 10 хв. в м. Києві по вул. Лютневого 9, керував автомобілем «Mitsubishicarisma» т.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, що підтверджується висновком «Соціотерапія» №003926 від 10.07.2023, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 , через своїх захисників подав дві апеляційні скарги, в яких просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу та події адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення суддею першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Вивчивши подані апеляційні скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вони є тотожними, та мають розглядатись, як одна апеляційна скарга на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.09.2023.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що водія ОСОБА_1 було зупинено незаконно, а складений протокол містить виправлення, а отже є недопустимим доказом.

Посилається на те, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння складенні з порушеннями, а тому вважаються недійсним. Зазначає, що ОСОБА_1 , погодився поїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, проте у КМНКЛ «Соціотерапія» з фізіологічних потреб не зміг здати аналіз сечі. Разом з тим, просив у лікаря-нарколога відібрати у нього інший зразок біологічного середовищі, щоб провести відповідні лабораторні дослідження, зокрема, наполягав на відібрані у нього крові,але лікар-нарколог відмовився відбирати інші зразки та діагностував у нього стан наркотичного сп`яніння без проведення обов`язкових лабораторних досліджень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Харчук О.П. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Пунктом 2.9.а ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2021 визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин другої - шостої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015(далі - Інструкція) ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У пункті 12 розділу ІІ Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктами 3-4 розділу ІІІ цієї Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я з метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Відповідно до пунктів 7-8 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, а метою такого лабораторного дослідження є виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Згідно пункту 10 розділу ІІІ Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Відповідно до пунктів 12, 13, 15 розділу ІІІ вказаної Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

Відповідно до пункту 22 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Апеляційним судом встановлено, що з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.07.2023 №535529 вбачається, що висновок лікаря про те, що ОСОБА_1 , перебуває у стані наркотичного сп`яніння, складений за результатами зовнішнього огляду, тобто на підставі клінічних ознакбез проведення лабораторних досліджень.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням Інструкції №1452/735, зокрема з порушенням пунктів 7-8 розділу ІІІ вказаної Інструкції, які вказують на обов`язковість проведення лабораторних досліджень для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини з метою виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, а тому відповідно до приписів пункту 22 вказаної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння вважаються недійсним.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що з урахуванням положень пункту 2.5 ПДР України, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння з метою ухилення від здачі сечі для проведення біологічного дослідження є самостійною підставою для кваліфікації його дій, як відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що становить склад адміністративного правопорушення, за що передбаченавідповідальністьчастиною першоюстатті 130 КУпАП.

Разом з тим, суд не може самостійно змінювати кваліфікацію дій правопорушника, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності, ніж та, яка була зазначена в протоколі про вчинення особою певного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскільки доказів перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку матеріали справи не містять, відсутні підстави вважати, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого частиною першоюстатті 130 КУпАП.

Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом»,сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 та «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, згідно яких доказування, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Частина перша статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постановаГолосіївського районного суду м. Києва від 12.09.2023 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Харчуком Олександром Петровичемзадовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києвавід 12 вересня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.А. Нежура