Справа № 199/6475/23
ПОСТАНОВА

іменем України

23 жовтня 2023 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, курсант ДСНС, проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 .

-який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2023 року о 18:55 годині, біля будинку №40 по вулиці Янтарній у місті Дніпрі, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Scorpio» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_2 , який залишив на парковці гр. ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про направлення даної справи до міста Черкаси за місцем його проживання і навчання, суд приходить до висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем їх вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена, зокрема і ст. 124 КУпАП, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Як слідує з роз`яснення, яке міститься у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про окремі питання, що виникають при застосування судами положень ст. 276 Кодексу про адміністративні правопорушення» за № 11 від 11.06.2004, у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

При цьому, КУпАП не містить норми, відповідно до якої місцевий суд, який отримав для розгляду справу про адміністративне правопорушення, може за клопотанням учасника судового провадження або за власною ініціативою самостійно змінити підсудність її розгляду і направити справу безпосередньо до іншого суду.

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення інспектор патрульної поліції, який склав цей протокол, зазначив в ньому, що розгляд справи відбудеться в Амур-Нижньодніпровському районному суді міста Дніпропетровська, тобто за місцем скоєння правопорушення, яке територіально відноситься до Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпра, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 276 КУпАП, про що водій ОСОБА_1 ознайомлений під розпис.

Крім того, начальник відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області ДПП своїм листом від 04.08.2021 направив дану справу для її розгляду саме до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська, що відповідає п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про окремі питання, що виникають при застосування судами положень ст. 276 Кодексу про адміністративні правопорушення» за № 11 від 11.06.2004.

Таким чином, враховуючи викладені обставини в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність будь-яких процесуальних підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про направлення даної справи для її розгляду до міста Черкаси, оскільки справа підсудна Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська.

При цьому, суд враховує й те, що клопотання ОСОБА_1 про направлення даної справи для її розгляду до міста Черкаси, надійшло вже після того, як по справі була призначена автотехнічна експертиза.

Крім вказаного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 , про залучення до участі у справі як свідка та як страхувальника ОСОБА_3 , оскільки як свідчать матеріали справи останній не був свідком ДТП, а що стосується залучення його як страхувальника, то нормами КУпАП, чітко встановлений вичерпний перелік осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення і така особа як «страхувальник» серед переліку - відсутня.

У судове засідання, будучи належним чином сповіщеним про дату та час розгляду справи ОСОБА_1 не з`явився, будь яких заяв чи клопотань від останнього не надходило. Про обізнаність з приводу дати та часу розгляду справи свідчить довідка про доставку йому смс-повідомлення.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16 вересня 2010 року (із подальшими змінами) прийняла рішення №9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку Російської Федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.

02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, враховуючи, реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпрі, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Судом, 25.08.2023 із врахуванням роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», - призначено автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України. При цьому на вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

1) яким чином, в даній дорожній обстановці, повинні були діяти водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .?

2) чи мали технічну можливість водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уникнути даної пригоди?

3) дії кого з водіїв ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці, не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою?

Так, 17.10.2023, до суду, з Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов Висновок експерта від 04.10.2023 № СЕ-19/104-23/30505-ІТ, у відповідності до якого:

1. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Ford Scorpio» ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.9 ПДР України.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Chevrolet Lacetti» ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 15.10 «д» та 1.5 ПДР України.

2. Технічна можливість запобігти ДТП для водія автомобіля «Ford Scorpio» ОСОБА_1 визначалася своєчасним виконанням ним вимог п. 10.9 ПДР України, та для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому виконати їх і виконання яких було необхідною умовою для запобігання події з його боку.

3. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Ford Scorpio» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 10.9 Правил дорожнього руху що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП.

При заданому механізмі події, в діях водія автомобіля «Chevrolet Lacetti» ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам п.п. 15.10 «д» та 1.5. Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору могли би перебувати в причинному зв`язку з даною ДТП.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

За наведених вище обставин, вважаю, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 514730 від 31.07.2023 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- схемою з місця ДТП, відповідно на якій зафіксовано ДТП;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2

- висновком експерта від 04.10.2023 № СЕ-19/104-23/30505-ІТ, відповідно до якого, констатовано, що саме дії водія автомобіля «Ford Scorpio» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 10.9 Правил дорожнього руху що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв?язку з даною ДТП;

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на наведене, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП як такі, що виразилися в порушенні учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу, у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривні 80 ( вісімдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В.Щербина-Почтовик

23.10.2023