ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3-зв/753/8/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2023 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а заяву судді Дарницького районного суду м. Києва Заруби Петра Івановича про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП (справа № 753/17940/23, провадження № 3/753/7065/23),

В С Т А Н О В И В:

5 жовтня 2023 до провадження судді Дарницького районного суду міста Києва Заруби П.І. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 029352 від 22 вересня 2023 стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , керував транспортним засобом (мотоциклом) у стані наркотичного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку в КНП «Соціотерапія», чим вчинив порушення п. 2.9 (а) ПДР.

17 жовтня 2023 року суддею Зарубою П.І. подано заяву про самовідвід, яка обґрунтована тим, що 11 жовтня 2023 року ним було ухвалено вирок відносно ОСОБА_1 , яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України (незаконне придбання, зберігання, з метою збуту наркотичних речовин у великих розмірах, вчинене повторно) та засуджено до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, а тому з метою недопущення виникнення сумнівів у неупередженості судді у стороннього спостерігача, заявлено самовідвід.

У судове засідання 27 жовтня 2023 року з`явився ОСОБА_1 , не заперечував проти задоволення заяви про самовідвід судді Заруби П.І. зазначив, що вважає, що суддя буде упереджений під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено відносно нього через нібито керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Зауважив, що категорично не погоджується із таким протоколом та буде його оскаржувати. Також вважає, що у випадку якщо б до судді Заруби П.І. за декілька днів до судового засідання у кримінальній справі, в якому було ухвалено вирок, не потрапив цей адміністративний протокол, він можливо б ухвалив інший вирок у справі. З вироком суду він не погоджується, подав апеляційну скаргу. Просив задовольнити заяву судді Заруби П.І. про самовідвід та відвести суддю від розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши заяву про самовідвід та матеріали адміністративної справи №753/17940/23, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому наявні підстави для розгляду заяви про самовідвід по суті.

Кодекс України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 № 8073-X не містить процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, як і не містить спеціальних норм, що передбачають можливість заявити заяву про відвід/самовідвід судді і відповідно не передбачають порядку розгляду такої заяви.

Тобто, КУпАП не містить норми, яка б регулювала розгляд заяви про відвід/самовідвід судді.

Проте, чинні КПК України, ЦПК України, КАС України містять відповідні статті про відвід/самовідвід судді, а тому при розгляді даної заяви судді про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Положеннями статей 75, 76 КПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 цього Кодексу за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982, «Грівз проти Сполученого Королівства» від 16.12.2003). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в рішенні ЄСПЛ у справі «Ле Конт, Ван Левен та Де Мейер проти Бельгії» від 23.06.1981 суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або іншими словами «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справах «Ветштайн проти Швейцарії» від 21.12.2000 та «Кастілло Альгар проти Іспанії» від 28.10.1998).

У рішенні по справі «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, з огляду на викладене, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у рішенні по справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989 зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а суддею Зарубою П.І. 11 жовтня 2023 року було ухвалено вирок відносно ОСОБА_1 та визнано його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статі 307 КК України, приймаючи до уваги думку ОСОБА_1 , який вважає, що суддя Заруба П.І. буде упереджений під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, враховуючи, що суддею Зарубою П.І. заявлено самовідвід, що само по собі уже може викликати сумніви у стороннього спостерігача щодо його об`єктивності, для виключення навіть найменших сумнівів у тому, що справа була розглянута суддею який міг бути необ`єктивним та з метою забезпечення відправлення правосуддя на найвищому рівні, вважаю, що заява про самовідвід судді Заруби П.І. підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, статтями 75, 76, 80-82 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

заяву судді Дарницького районного суду міста Києва Заруби Петра Івановича про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Зарубу Петра Івановича від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП (справа № 753/17940/23, провадження № 3/753/7065/23).

Передати матеріали судової справи № 753/17940/23, провадження № 3/753/7065/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя К.В. Шаповалова