Номер провадження: 33/813/1435/23
Номер справи місцевого суду: 504/4033/22
Головуючий у першій інстанції Сафарова А. Ф.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника Бережного О.В. на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 червня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ФОП, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

Постановою суду першої інстанції встановлено, що 08 листопада 2022 року о 22:40 год. за адресою: Одеська область, Лиманський (нова назва Одеський) район, а/д М-14 21-й км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz GL350», н/з НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager 0413, результат позитивний 1,62 ‰ проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційних скаргах та узагальнені доводи особи, яка їх подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції захисник Бережний О.В. подав дві однакові за змістом апеляційні скарги, в яких просив скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Доводи апеляційних скарг обґрунтував тим, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того у поліцейських були відсутні передбачені законом підстави для зупинки його транспортного засобу.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 18.08.2023 року на 09:30 годину, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Бережний О.В. не з`явилися.

Разом з тим, захисник Бережний О.В. звернувся до апеляційного суду з клопотанням, в якому просив відкласти апеляційний розгляд на іншу дату.

У судове засідання, призначене на 04.09.2023 року на 15 годину, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Бережний О.В. не з`явилися. Захисник Бережний О.В. звернувся до апеляційного суду з клопотанням, в якому просив відкласти апеляційний розгляд на іншу дату.

У судове засідання, призначене на 15.09.2023 року на 11 годину, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Бережний О.В. не з`явилися.

Захисник Бережний О.В. звернувся до апеляційного суду з клопотанням, в якому просив розглядати апеляційну скаргу без його участі.

Разом з тим, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з клопотанням, в якому просив відкласти апеляційний розгляд на іншу дату.

15.09.2023 року захисник Бережний О.В. звернувся до апеляційного суду з заявою, в якій зазначив про розірвання договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 , в зв`язку з чим просив залишити його апеляційну скаргу без задоволення.

21.09.2023 року до апеляційного суду надійшла заява нового захисника ОСОБА_1 адвоката Коваленко К.О. про відкладення апеляційного розгляду та ознайомлення з матеріалами справи.

У судове засідання, призначене на 29.09.2023 року на 09:30 годину, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Коваленко К.О. не з`явилися. Про час та місце апеляційного розгляду повідомлялися належним чином за допомогою СМС повідомлення.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 та його захисник також не з`явилися в судове засідання суду першої інстанції, подавали письмові заперечення, а тому були обізнані про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про зловживання ОСОБА_1 та його захисниками їх процесуальними правами, та направлені на затягування апеляційного розгляду з метою закінчення строків накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), зазначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вказані вимоги закону та те, що апеляційний суд обмежений в часі при розгляді апеляційних скарг на постанову судді в справах про адміністративні правопорушення, вважаю за можливе розглянути апеляційні скарги захисника Бережного О.В. без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який без поважних причин п`ять разів не з`явився у судові засідання, та без участі його захисника Коваленко К.О.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та, перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З матеріалів справи убачається, що при її розгляді суд першої інстанції дотримався вимог статей 245, 252 КУпАП, повно та об`єктивно розглянув справу і прийняв обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційних скарг обґрунтував тим, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вважає необґрунтованим, з огляду на таке.

Дослідивши оскаржену постанову, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вона є обґрунтованою, належним чином вмотивованою, а отже і законною.

Так, винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 361096 від 08.11.2022 року, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9а) Правил дорожнього руху України, а саме за тими обставинами, що останній 08 листопада 2022 року о 22:40 год. за адресою: Одеська область, Лиманський (нова назва Одеський) район, а/д М-14 21-й км, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz GL350», н/з НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_1 . При цьому, будь-яких зауважень або заперечень щодо обставин, викладених у фабулі протоколу ОСОБА_1 не навів, чим фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що в цілому вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Alcotest Drager 0413, відповідно до роздруківки алкотестеру № 777, результат позитивний 1,62 % проміле.

Також, суд першої інстанції дослідив відеозапис, що міститься на компакт-диску в матеріалах справи, за результатом дослідження якого встановлено факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» та підтвердження стану алкогольного сп`яніння за результатом проведеного тесту.

З дослідженого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 знаходився біля свого автомобілю на блокпосту, розташованому на трасі М-14 (більш точна адреса в рішенні суду не наводиться через воєнний стан у державі). З зафіксованих на відеозапису пояснень ОСОБА_1 встановлено, що він був на дні народження та вжив 20 грамів віскі, їхав до дому (нагрудна камера 471516 таймінг 22:58:13), під час фіксації визнавав, що вжив 20 грамів віскі, думав, що проскочить, жалкував, що не викликав таксі (нагрудна камера 474927 таймінг 23:42:42) повідомляв, що в салоні машини перебуває дружина. Представленими суду відеозаписами підтверджено добровільне проходження ОСОБА_1 алкотестеру Драгер, ознайомлення з результатами алкотесту, згоду особи з його результатами та відмову від медичного огляду в закладі здоров`я (нагрудна камера 474927 таймінг 22:54:54, 23:47:40). На відеозапису також зафіксовано роз`яснення прав особі, що притягається до відповідальності, зміст правопорушення, ознайомлення особи зі складеним протоколом (нагрудна камера 471388 таймінг 22:51:05).

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що місце перебування транспортного засобу, а саме блокпост поза межами населеного пункту, час події та зафіксовані на відеозапису пояснення особи, дозволяють поза розумним сумнівом, встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а саме автомобілем Мерседес д/н НОМЕР_2 , 08.11.2022 року, після 22.00 год.

В свою чергу, апеляційний суд зазначає, що, станом на 08.11.2022 року, в Україні діяв воєнний стан, що встановлює посилений контроль за охороною суспільної безпеки, а тому у працівників поліції були підстави для зупинки автомобіля ОСОБА_2 на блок посту, який знаходиться за межами населеного пункту.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази повністю та беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Одним з основоположних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення є принцип диспозитивності, відповідно до якого учасники адміністративно-юрисдикційного провадження за власним розсудом можуть розпоряджатися своїми правами: звертатися чи не звертатися зі скаргами в органи адміністративної юстиції, знайомитися чи не знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користатися послугами перекладача, оскаржити постанови по справах про адміністративні правопорушення.

Проте ОСОБА_1 , не з`явившись в судове засідання апеляційного суду, не скориставсь своїм правом надати суду апеляційної інстанції нові докази на підтвердження доводів про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги захисника Бережного О.В. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисника Бережного О.В. залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко