головуючий у суді І інстанції Ясельський А.М.
провадження № 33/824/4483/2023
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., за участю секретаря Сердюк К.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Пісного Андрія Володимировича на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 09 серпня 2023 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 09 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 27 червня 2023 року приблизно о 09:45 годин у м. Києві по вул. Зодчих, 16, керував автомобілем марки «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло; неприродна блідість обличчя; тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Пісний А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 09 серпня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розгляд указаної справи здійснений без проведення судового засідання.

Статтею 266 КУпАП встановлений єдиний однаковий порядок для проведення огляду водія на стан сп`яніння: наркотичного або алкогольного. Відповідно до цього порядку лише у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди водія з результатами такого огляду - у працівника поліції виникає законна підстава для направлення водія до закладу охорони здоров`я.

Протокол та відеоматеріали не містять доказів того, що ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Працівниками поліції не забезпечено повної та безперервної відеофіксації, а також не зафіксовано рух транспортного засобу та його зупинку, що ставить під сумнів факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу.

З долученої до справи постанови про накладення стягнення серії ЕАС № 7236960 вбачається, що водій керував транспортним засобом не пристебнутим ременем безпеки о 10:04, а у протоколі за статтею 130 КУпАП зазначено, що водій керував цим же транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння о 09:45 год.

Після складення протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції не вилучили у ОСОБА_1 транспортний засіб.

Одночасно захисником ОСОБА_1 - адвокатом Пісним А.В. заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання обґрунтоване тим, що апеляційна скарга була подана 21 серпня 2023 року, тобто у межах строку, визначеного частиною 2 статті 294 КУпАП, однак постановою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року апеляційну скаргу повернуто без розгляду у зв`язка з відсутністю підтвердження повноважень Пісного А.В. , який її підписав. Копія указаної постанови отримана Пісним А.В. 05 вересня 2023 року.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує таке.

За змістом частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Гарантуючи відповідно до частини 1 статті 55 Основного Закону України право особи на судовий захист, Конституція України визначає основні засади судочинства, метою закріплення яких є, зокрема, забезпечення неупередженості здійснення правосуддя судом, відповідність винесеного рішення верховенству права, а також своєчасне, ефективне та справедливе поновлення особи в правах протягом розумних строків.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Отже, реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у суді апеляційної інстанцій; перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Пісного А.В. на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 09 серпня 2023 року повернуто особі, яка її подала.

Однак, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до апеляційного суду у порядку, передбаченому КУпАП.

На підставі викладеного, враховуючи, що захиснику ОСОБА_1 - адвокату Пісному А.В. повернуто апеляційну скарги на указану постанову суду першої інстанції, що не позбавляє його права на повторне звернення з апеляційною скаргою, необхідно дійти висновку, що строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Пісного А.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу серії ААД № 368491 додано:

копія постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7236960 від 27 червня 2023 року;

роздруківка з АРМОР на підтвердження видачі ОСОБА_1 посвідчення водія;

відеозапис, з нагрудних камер поліцейських.

Із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не погодився на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (05:00 хв. відеозапису), пояснивши це тим, що він має відвезти мотор, який знаходився у його автомобілі, оскільки на нього чекають. Також пояснив, що він знаходиться під наглядом психотерапевта і психіатра з тривожно-депресивним розладом, у зв`язку з чим приймає призначені йому лікарські засоби, однак такі не впливають на увагу та швидкість реакції під час керування транспортним засобом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що пропозиція поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння була неодноразовою і зрозумілою, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була очевидною, тобто такою, яка не викликала сумніву щодо її дійсності.

При цьому, апеляційний суд вважає, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Також з указаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції, а зазначив, що везе мотор для буріння свердловини на воду.

ОСОБА_1 не зазначено будь яких заперечень щодо обставин керування ним транспортним засобом у протоколі, де він поставив свій підпис на підтвердження ознайомлення з його змістом, та зазначив свої письмові пояснення про те, що знаходиться під наглядом психотерапевта і психіатра з тривожно-депресивним розладом.

Посилання в апеляційній скарзі на не здійснення безперервно відеозапису апеляційним судом відхиляються, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються сукупністю доказів, при цьому на відеозаписі з місця події зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку.

Крім того, апелянтом не обґрунтовано, які саме важливі для правильного вирішення справи обставини не були зафіксовані на відео та не надані суду.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, апеляційний суд враховує таке.

Пунктом 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), визначено, що знаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктами 7-9 Інструкції визначено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З указаних положень Інструкції вбачається, що перевірка на стан наркотичного сп`яніння особи проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.

Оскільки працівниками патрульної поліції виявлено у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, які визначені у пункті 4 розділу I Інструкції, однак Інструкцією не передбачено проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, а навпаки визначено обов`язкове лабораторне дослідження біоматеріалу для виявлення речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, тому працівники поліції обґрунтовано запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі у лікаря-нарколога.

Щодо доводів про те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від подальшого керування автомобілем, то такі доводи не спростовують висновок суду про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а саме: факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - це правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Пісного Андрія Володимировича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Пісному Андрію Володимировичу строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 09 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Пісного Андрія Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 09 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова