Єдиний унікальний номер судової справи 474/800/23
Номер провадження 33/812/467/23 Головуючий у місцевому суді: Сокол Ф.Г.
Категорія: ч.4 ст.121, ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участю:

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Степанова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Степанова Віталія Вікторовича на постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.121, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №090035, який надійшов на розгляд до Врадіївського районного суду Миколаївської області і був складений 12 липня 2023 року, встановлено, що 12 липня 2023 року о 01 год. 24 хв. у Миколаївській області в смт. Врадіївка по вулиці Незалежності водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, почервоніння обличчя, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager та у медичному закладі водій відмовився. Вказаним водій порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №089996, який надійшов на розгляд до Врадіївського районного суду Миколаївської області і був складений 12 липня 2023 року встановлено, що 12 липня 2023 року о 01 год. у Миколаївській області в смт. Врадіївка по вулиці Незалежності водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з технічною несправністю, а саме: на задній вісі було встановлено різні шини з різним малюнком протектора, а також шини мають місцеві пошкодження у вигляді тріщини боковини. Водій ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП протягом року. Вказаним порушив вимоги пп.«б» та пп.«г» п.31.4.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.

Постановою судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2023 року справи про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.121 та ч.1 ст.130 КУпАП об`єднані в одне провадження та присвоєно їм єдиний номер.

Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №090061, який надійшов на розгляд до Врадіївського районного суду Миколаївської області і був складений 06 серпня 2023 року, встановлено, що 06 серпня 2023 року о 09 год. 13 хв. у Миколаївській області в смт. Врадіївка по вулиці Героїв України водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з технічною несправністю, а саме: на задній вісі шини мають різні протектори малюнку та місцеві пошкодження, що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектору і боковини. Водій ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП протягом року. Вказаним порушив вимоги пп.«б» та пп.«г» п.31.4.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.

У зв`язку з цим, постановою судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07 вересня 2023 року справи про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.121 та ч.1 ст.130 КУпАП об`єднані в одне провадження та присвоєно їм єдиний номер.

Постановою судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.121, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, 23 вересня 2023 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Степанов В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч.4 ст.121 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та не відповідає вимогам закону.

В апеляціній скарзі захисник посилається на норми КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», постанову Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23 грудня 2005 року, судову практику ВС у складі КАС та зазначає про те, що у справі немає доказів стосовно ґрунтовності підстав зупинки 12 липня 2023 року транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 . Відсутність саме таких доказів, на переконання адвоката, є підставою для визнання протоколів про адміністративні правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 недопустимими доказазами та виключає можливість його притягнення до адміністративної відповідальності, у тому числі, за ч.1 ст.130 КУпАП, враховуючи принцип «Плодів отруєного дерева», рішення ВС від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17.

Разом з тим, на думку адвоката, суддя першої інстанції вищезазначеним фактам у своїй постанові оцінку не надав, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок).

Відповідно до п.п.2,3,6,7 вказаного Порядку (в редакції, який діяв на час складання протоколу) огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ №090035, який надійшов на розгляд до Врадіївського районного суду Миколаївської області і був складений 12 липня 2023 року, встановлено, що 12 липня 2023 року о 01 год. 24 хв. у Миколаївській області в смт. Врадіївка по вулиці Незалежності водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, почервоніння обличчя, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager та у медичному закладі водій відмовився. Вказаним порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

У вищевказаному протоколі зазначені посада, найменування підрозділу поліції, звання та прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка його складала, та його підпис. Також, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Правом на подання письмових пояснень та заперечень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не скористався.

До вищевказаного протоколу додано відеозапис події.

Дослідивши зазначений відеозапис встановлено, що під час спілкування з водієм поліцейський повідомив останньому, що відчуває від нього різкий запах алкоголю та в подальшому запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду. Від проходження такого огляду останній категорично відмовився. При цьому, поведінка ОСОБА_1 фактично свідчила про його не бажання проходити огляд.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що у водія після роз`яснення поліцейським порядку проходження огляду та можливих наслідків такого огляду, був вибір або пройти огляд у встановленому законом порядку, якщо він вважав, що не має ознак сп`яніння, або відмовитися від проходження огляду. Жодних заперечень щодо незрозумілості вимог працівників поліції водієм не висловлено. При цьому, з відеозапису не вбачається будь-яких дій працівників поліції щодо примушення ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже, на думку апеляційного суду, волевиявлення ОСОБА_1 на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку було добровільним та усвідомленим.

При цьому, мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до п.2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

До того ж, відеозапис події містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських на момент зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, що має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст.251 КУпАП. Більш того, інформація з відеозапису є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також слід зауважити, що фіксація правопорушення була здійснена працівниками поліції технічними засобами відеофіксації відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, а сам відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно правомірності зупинки 12 липня 2023 року транспортного засобу, то апеляційний суд звертає увагу на те, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та в справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння та обов`язком забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу. Окрім того, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу.

За такого, апеляційний суд вважає безпідставним твердження захисника про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у випадку відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, яким він керував. Крім того, факт порушення водієм інших ПДР зафіксовано працівниками поліції у іншому протоколі, складеному у той же день, внаслідок чого посилання захисника на постанову КАС в складі ВС від 15 березня 2019 року є недоречним.

Помилковість цього посилання захисника на практику інших судових органів стосується, окрім того, і тієї обставини, що в порядку адміністративної юрисдикції розглядаються справи, пов`язані виключно з винесенням органами Національної поліції України постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, в яких протокол про адміністративне правопорушення не складається, а тому будь-які позиції у цих справах не є преюдіційними відносно справ, які підвідомчі до розгляду судовим органом з порядком ухвалення відповідних постанов та їх перегляду в порядку ст.294 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу також на неможливості застосування у справі, яка переглядається, доктрини «плодів отруєного дерева», оскільки предметом розгляду є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто доведеність (недоведеність) вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Дії поліцейського щодо зупинки транспортного засобу чи щодо іншого факту перебувають поза предметом розгляду у цьому провадженні, проте можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства чи в інший спосіб, встановлений законом.

Щодо заперечень факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та відсутності доказів відеозапису керування, то необхідно зазначити наступне.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли особі інкремінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

За пунктом 1.10 ПДР водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Так, зі вказаного відеозапису вбачається, що поліцейські підійшли до автомобіля з увімкненим двигуном за кермом якого сидів ОСОБА_1 . Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 пояснив, що їде додому. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення жодного разу заперечень щодо факту керування ним транспортним засобом не висловлював. На думку апеляційного суду, вказаних пояснень цілком достатньо для підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

За такого, при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків районний суд правильно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №090035, які об`єктивно підтверджено відеозаписом, наданим поліцейськими, що у відповідності до положень ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Також, як зазначалось вище, відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Оскільки сам факт відмови від проходження медичного огляду в медичній установі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що районний суд правильно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а також, що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено.

Більш того Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст.33 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова районного суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ №089996 від 12 липня 2023 року та серії ААБ №090061 від 06 серпня 2023 року, про вчинення адміністративних правопорушень, за які передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст.121 КУпАП, та постанови суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП, то апеляційний суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 21 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 була складена постанова серії ЕАС №7206578 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Відповідно до змісту вказаної постанови 21 червня 2023 року водій ОСОБА_1 в смт. Врадіївка по вулиці Героїв України керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому була різна на одній осі гума, яка не відповідала нормам. Вказаним водій порушив п.п.«а» п.31.4.5 ПДР, а саме: керування транспортним засобом у яких висота малюнка протектора шин не відповідає нормам.

Вищевказана постанова підписана особою, відносно якої вона складена.

Матеріали справи не містять відомостей про скасування даної постанови чи оскарження дій поліцейських.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №089996, який наявний у справі, та був складений 12 липня 2023 року, встановлено, що 12 липня 2023 року о 01 год. у Миколаївській області в смт. Врадіївка по вулиці Незалежності водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що має технічні несправності, а саме: на задній вісі було встановлено різні шини з різним малюнком протектора, а також шини мають місцеві пошкодження у вигляді тріщини боковини. Водій ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП протягом року. Вказаним порушив вимоги пп.«б» та пп.«г» п.31.4.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №090061, який наявний у справі, і був складений 06 серпня 2023 року, встановлено, що 06 серпня 2023 року о 09 год. 13 хв. у Миколаївській області в смт. Врадіївка по вулиці Героїв України водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки і моделі ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що має технічні несправності, а саме: на задній вісі шини мають різні протектори малюнку та місцеві пошкодження, що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектору і боковини. Водій ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП протягом року. Вказаним порушив вимоги пп.«б» та пп.«г» п.31.4.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.

Відповідно до п.31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з пп.«б» п.31.4.5 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Відповідно до пп.«г» п.31.4.5 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів;

За порушення водієм правил керування транспортним засобом, зокрема керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів встановлена адміністративна відповідальність відповідно ч.1 ст.121 КУпАП.

За положеннями ч.4 ст.121 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.ч.1-3 цієї статті, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Диспозиція ч.4 ст.121 КпАП України передбачає відповідальність за повторне протягом року керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Районний суд, проаналізувавши докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, є доведеною.

При цьому, доказів на спростування викладених у протоколах про адміністративне правопорушення та постанові суду першої інстанції обставин справи, матеріали справи не містять, а апеляційна скарга фактично не містить доводів щодо незгоди ОСОБА_1 з притягненням його до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.4 ст.121 КУпАП.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації чи їх неналежності, апелянтом не надано та не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121, ч.1 ст.130 КУпАП, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності та спростовується матеріалами справи.

У рішенні ЄСПЛ від 25 березня 2021 року у справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Згідно з положеннями ст.23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції не встановлено, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Степанова Віталія Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.121, ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова