Справа № 462/4752/23 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 33/811/1369/23 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 10 липня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

встановив:

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 10.07.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 07.06.2023 року о 22 год. 00 хв., за місцем свого проживання ( АДРЕСА_1 ) вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, ображав матюкливими словами, погрожував фізичною розправою, чим завдав їй психологічних страждань, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити.

При цьому апелянт зазначає, що судом першої інстанції справа розглянута не повно та необ`єктивно, зокрема судом не врахованого того, що докази наявні і матеріалах справи слід визнати неналежними та недопустимими доказами, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, в якому належним чином не викладено суті обвинувачення. Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції не допитано його з приводу дійсних обставин події, оскільки мала місце побутова сварка без будь-яких погроз чи вчинення насильства будь-якого характеру, чи знищення майна ОСОБА_2 ..

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, при цьому зазначає, що не був присутній під час розгляду справи з причин того, що 10.07.2023 року звернувся за медичною допомогою у зв`язку з різкими болями в поперековому відділі хребта та обмеження рухової активності, здійснював лікування до 02.08.2023 року, а тому вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 та його захисник Мотрук М.Ю. не прибули, водночас захисник подав до суду клопотання від 26.10.2023 року, у якому вказав, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримує та просив розглянути апеляцій скаргу у їх відсутності.

Розглянувши матеріали справи № 462/4752/23, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

21.08.2023 року постановою Львівського апеляційного суду ОСОБА_1 відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернуто подану апеляційну скаргу з підстав того, що ОСОБА_1 не надав доказів того, що саме йому перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.

В повторній апеляційній скарзі ОСОБА_1 було долучено підтверджуючі медичні документи про те, що останній за станом здоров`я об`єктивно не міг з`явитися в судове засідання 10.07.2023 року та в межах строку на апеляційне оскарження дізнатися про прийняте судове рішення та подати апеляційну скаргу, а тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновлення через поважність причин його пропуску (а.с.43).

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення АА №153208 від 07.06.2023 року відносно ОСОБА_1 було звернення ОСОБА_2 від 07.06.2023 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 повернувшись додому розпочав безпідставну сварку, в ході якої ображав, вживав нецензурну лексику, підвищував голос, жбурляв її телефон об підлогу, сильно стукав по голові телефоном (а.с.4, 5-6).

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, послався на наступні докази: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 153208 від 07.06.2023 року, терміновими заборонними приписами серії АА № 023366 від 07.06.2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 07.06.2023 року, матеріалами ЄО № 9336 від 07.06.2023 року.

Разом з тим, судом першої інстанції жодним чином не взяті до уваги та не проаналізовано пояснення ОСОБА_1 від 07.06.2023 року (а.с.3) та останнього не допитано в судовому засіданні, що вливає на об`єктивність розгляду справи судом першої інстанції, породжують обґрунтований сумнів про те чи взагалі мало місце будь-якого роду насильством, оскільки як встановлено апеляційним судом між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07.06.2023 року вияснення побутових відносин на підвищених тонах та із використанням нецензурної лексики з двох сторін, що не виключає можливості ОСОБА_2 оговорити ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, об`єктивна сторона ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає наслідки такого психологічного насильства, а саме наявність чи відсутність шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана.

В протоколі про адміністративне правопорушення АА № 153208 від 07.06.2023 року жодним чином не зазначено, що діями ОСОБА_1 заподіяна шкода чи така могла бути заподіяна, в чому вона проявилася.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Отже, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Залізничного районного суду м.Львова від 10 липня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, скасувати, а провадження у справі №462/4752/23 відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутність в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.