Справа №486/1357/22
Провадження № 33/812/474/23
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Голощаповою А.О.,

за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив Южноукраїнський міський суд Миколаївської області під головуванням судді Савіна О.І. у приміщенні цього суду 04 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №091554, складеному 11 листопада 2022 р. о 22:29 год., який направлений разом з іншими матеріалами до Южноукраїнського міськрайонного суду Миколаївської області, водій ОСОБА_1 11 листопада 2022 р. о 22:07 год. у м. Южноукраїнськ по вул. Енергобудівників, керував транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції та мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. На місці зупинки ТЗ пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Драгер, результат якого встановив 1,32 ‰. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9-А Правил дорожнього руху України.

Такі дії ОСОБА_1 працівник поліції кваліфікував за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Южноукраїнського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 жовтня 2023 р. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік та стягнуто 536 грн. 80 коп. судового збору.

Не погоджуючись із постановою суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при розгляді справи не було враховано той факт, що протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ №091554 від 11 листопада 2022 р. було складено працівниками поліції з чисельними порушеннями, а саме: адреса проживання ОСОБА_2 , яка зазначена в протоколі не відповідає дійсності, а також неможливо прочитати рукописний текст, який написаний поверх друкованого, що унеможливлює взагалі визначити суть справи. ОСОБА_1 вказує, що судом не були викликані та опитані працівники поліції, які складали протокол, таким чином, на його думку, суд взяв на себе функцію обвинувачення, що грубо порушує діюче законодавство. Крім того, апелянт зазначає, що суддя при розгляді даної справи з самого початку взяв на себе роль обвинувачення, що підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Суддя поводив себе зухвало та упереджено, ображав його та не давав можливості давати пояснення. Апелянт наголошує на тому, що відеофіксація події проведена поліцейськими за допомогою невідомого технічного пристрою та відеозапис не є безперервним, а також не містить доказів щодо керування ним транспортним засобом та на підтвердження цього факту не надано будь-якого іншого доказу, не вказано номер та серія пристрою ані в протоколі ані в постанові суду. Так, відеофіксація не велася від початку зупинки, прилад «Драгер» надали вже розкритим і на відео не видно, скільки проміле виявив прилад, а просто озвучено поліцейським. Також був свідок події, якого не допитали та не зазначили в протоколі. Також ОСОБА_1 зауважує, що 11 листопада 2022р. не вживав спиртних напоїв, випив 0,5 безалкогольного пива після роботи, проїхав два пости де у нього перевірили документи і жодних зауважень при цьому він не отримав, а також на час зупинки вже була комендантська година і він поспішав додому.

У судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений апеляційним судом шляхом надіслання судової повістки засобами поштового зв`язку, яка ним отримана, та телефонограмою. В апеляційній скарзі просив провести розгляд справи за його відсутності

За такого повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи належним, та з урахуванням положень частини 1 статті 268, частини 6 статті 294 КУпАП, а також що матеріали справи про адміністративне правопорушення є достатніми для розгляду, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно частини 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №091554 від 11 листопада 2022 р., водій ОСОБА_1 11 листопада 2022 р. о 22:07 год. у м. Южноукраїнськ по вул. Енергобудівників керував транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, та мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. На місці зупинки транспортного засобу пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Драгер, результат якого встановив 1,32 ‰. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, про що складено протокол.

Факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме щодо зупинки працівниками поліції автотранспортного засобу ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , проходження ним на вимогу працівника поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу DRAGER, підтверджені протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №091554, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень та застережень, та узгоджуються також з іншими доказами:

- роздруківкою результату проходження ОСОБА_1 алкотеста на місці зупинки від 11 листопада 2022 р. за допомогою газоаналізатору ALCOTEST 6810, який показав 1,32 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , і його результат становить 1,32 ‰;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та їхніх телефонів.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Істотних порушень вимог закону, зокрема, щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено;

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння здійснений з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору «Драгер алкотест 6810», роздруківка результату огляду та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння підписані ОСОБА_1 , який погодився з показниками приладу огляду. Під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими застосовано технічні засоби відеозапису, що відповідає вимогам частини 2 ст. 266 КУпАП.

В сукупності зазначені докази свідчать, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, проаналізованими та належним чином оціненими в їх сукупності та взаємозв`язку судом першої інстанції доказами підтверджено, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.9 «а» Правил, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд вірно дав оцінку запереченням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо невизнання вини у скоєнні правопорушення.

Аргументи апеляційної скарги апеляційним судом відхиляються, виходячи з наступного.

Щодо посилань апелянта на порушення судом першої інстанції положень, визначених статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ), яка гарантує кожному право на справедливий суд, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення в частині незалучення представників сторони обвинувачення до судового розгляду та упередженості судді.

Пунктом першим статті 6 ЄКПЛ кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відтак безсторонність суду, зміст якої полягає у відсутності упередженості або необ`єктивності, є однією з гарантій, покликаних забезпечити загальну справедливість судового провадження. Дотримання її відповідно до усталеної практики ЄСПЛ встановлюється за двома критеріями: суб`єктивним та об`єктивним.

Безсторонність за суб`єктивним критерієм означає, що суддя не виявляв особистої упередженості або зацікавленості у результатах розгляду справи. Особиста безсторонність презюмується доти, доки з урахуванням поведінки та/або особистих переконань конкретного судді не буде доведено протилежного.

Посилання апелянта на упередженість судді першої інстанції при розгляді справи та неприпустиму поведінку головуючого: образи з боку судді, ненадання можливості надати пояснення не підтверджуються наявними у справі доказами.

Так, фіксація судового засідання в суді першої інстанції відбувалася шляхом складання протоколу судового засідання (а.с. 38).

Зміст протоколу судового засідання від 04 жовтня 2023 року не підтверджує викладені в скарзі факти щодо упередженого ставлення головуючого у справі судді Савіна О.І. до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , образи з боку головуючого. Твердження про ненадання можливість висловитися, навпаки, спростовується викладеним у протоколі змістом пояснень ОСОБА_1 щодо зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення звинувачення. Згідно наявних матеріалів справи ОСОБА_1 зауваження на протокол судового засідання суду першої інстанції не подавались.

Об`єктивна безсторонність вимагає забезпечення самим судом, зокрема його персональним складом, достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви в його об`єктивності та неупередженості (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року (заява № 10644/08, пункт 56)).

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, підлягає перевірці наявність або відсутність переконливих фактів, які можуть викликати сумнів у його безсторонності. Це означає, що під час з`ясування питання про існування причин припускати небезсторонність судді вирішальною є не позиція заінтересованої сторони, а обґрунтованість відповідного побоювання. Об`єктивний критерій зазвичай стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року, заява № 10644/08, пункт 56).

Дотримання вищезазначеного критерію покликане продемонструвати безсторонність суду учасникам процесу і суспільству з урахуванням того, що одержати докази необ`єктивності чи упередженості конкретного судді зазвичай досить складно. У цьому відношенні ЄСПЛ неодноразово акцентував увагу на важливості зовнішньої форми судових процедур для сприйняття їх поінформованим та розсудливим стороннім спостерігачем. Іншими словами, правосуддя повинно не тільки чинитися - має бути також видно, що воно чиниться. Навіть видимість є важливою, оскільки йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні викликати у громадськості (рішення у справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року (заява № 10644/08, пункт 56).

За практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, з огляду на суворість передбачених санкцією цієї статті стягнень у виді штрафу і позбавлення права керування транспортними засобами, їх каральну і профілактичну мету, у розумінні Конвенції вважається «кримінальним» (рішення у справах: «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany) від 21 лютого 1984 року, заява № 8544/79; «Шмауцер проти Австрії» (Schmautzer v.Austria) від 23 жовтня 1995 року, заява №15523/89; «Маліга проти Франції» (Malige v. France) від 23 вересня 1998 року, заява № 27812/95; «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine) від 6 вересня 2005 року, заява № 61406/00).

Згідно з законодавством України керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є адміністративним правопорушенням. Відтак процедура розгляду відповідних судових справ належить до сфери регулювання не Кримінального процесуального кодексу України, а КУпАП.

У частині першій статті 250 КУпАП для прокурора та його заступника передбачено право брати участь у розгляді справи. Однак процесуального порядку забезпечення такої участі не передбачено ні цим Кодексом, ні Законом України «Про прокуратуру», ані підзаконними нормативно-правовими актами. Законодавець у главі 21 КУпАП «Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення» не включає прокурора до складу учасників цього провадження.

Таким чином, розглянувши справу щодо без участі представника сторони звинувачення (прокурора), суд першої інстанції діяв в межах вимог КУпАП та інших законів України.

Разом із тим, відповідно до сталої практики ЄСПЛ участь у судовому процесі сторони обвинувачення є, як правило, необхідною у разі проведення судом усного слухання справи, якщо сторона захисту при наданні їй можливості бути присутньою в судовому засіданні від реалізації цього права не відмовиться («Карєлін проти росії» від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08, пункт 76; «Озеров проти росії», заява № 64962/01, пункти 52-54).

Матеріали провадження, яке розглядається, не містять жодних даних про можливу необ`єктивність чи упередженість судді, який визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення. Не встановлено у справі й існування будь-яких особистих чи інших позапроцесуальних зв`язків судді зі службовими особами, які направили до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення та/або були заінтересовані у її результатах. Жодних підстав для обґрунтованого припущення протилежного поведінка судді і зміст прийнятого ним рішення не дають.

Уповноважений орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконував функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду одержані ним письмові докази. У письмових поясненнях про закриття провадження у справі (а.с. 22) та в суді першої інстанції ОСОБА_1 виклав власну позицію про невинуватість у вчиненні правопорушення.

ОСОБА_1 з урахуванням спливу з дня складання протоколу до винесення судом постанови більш як 10 місяців, мав достатній час і можливості для підготовки свого захисту та був присутній в суді при розгляді справи.

Таким чином, заявник повною мірою скористався своїми правами обстоювати у суді власну позицію, захищатися всіма передбаченими законом засобами, у тому числі оспорювати докази, і бути почутим судом. При цьому у справі щодо ОСОБА_1 суд не вчиняв жодних процесуальних дій, ініціювання чи здійснення яких у змагальній судовій процедурі належало б до повноважень сторони обвинувачення. В основу винесеної постанови суд поклав лише письмові матеріали, надані уповноваженим правоохоронним органом (протокол про адміністративне правопорушення, результати огляду поліцейським на стан сп`яніння, акт огляду, відеозапис) та самим апелянтом. Тобто дії судді і застосована ним процедура жодним чином не вплинули і не могли вплинути на формування сукупності доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Розглянувши справу і прийнявши рішення на основі повного, всебічного, об`єктивного й неупередженого дослідження й аналізу матеріалів, направлених правоохоронним органом, доводів та аргументів ОСОБА_1 , суд діяв виключно у межах власної функції - відправлення правосуддя.

До апеляційного суду ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час і місце апеляційного розгляду, не з`явився, повідомивши в апеляційній скарзі, що не має наміру прибути до суду через необхідність догляду за літніми батьками, які проживають в Кіровоградській області. Оскільки ОСОБА_1 своєю процесуальною поведінкою продемонстрував відмову від участі в апеляційному розгляді, суд з урахуванням вимог частини шостої статті 294 КУпАП розглянув справу за його відсутності фактично у порядку письмового провадження.

Також апеляційний суд відхиляє як безпідставні доводи апелянта про порушення працівниками поліції порядку оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо відсутності на наданому поліцейському відеозапису та непідтвердження іншими доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом

Так, з відеозаписів, долучених поліцейськими до протоколу про адміністративні правопорушення, вбачається, що автомобіль марки ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , припаркований, а ОСОБА_1 на початку відеозапису перебуває за його кермом, надає поліцейському посвідчення водія, відповідає на запитання, куди їде, а після пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки виходить з автомобілю. ОСОБА_1 при цьому не заперечує факту керування автомобілем.

Отже, апеляційний суд вважає доведеним наявними у справі доказами факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , 11 листопада 2022 року за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №091554 від 11 листопада 2022 р.

Посилання апелянта на те, що автомобілем він не керував, спростовується вищеназваними доказами, а тому є непереконливим.

Аргументи ОСОБА_1 щодо того, що відеозйомка не містить доказів керування автомобілем, не спростовують висновки суду та не можуть бути достатньою підставою для скасування постанови суду.

Відеозйомка керування транспортним засобом особою безпосередньо перед зупинкою не є обов`язковою, а доведеність цих обставин встановлюється на підставі аналізу всіх доказів у їх сукупності.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що він наполягав саме на медичному огляді на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП Особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу І та пунктів 1, 4, 6, 7 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пункти 3,6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (тут і далі в редакції, яка була чинною на день складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , надалі - Порядок), передбачають, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Пунктом 10 Інструкції та пунктом 5 Порядку визначено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2 до Інструкції) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Також в пункті 5 Порядку зазначено, що підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

З системного аналізу наведених правових актів вбачається, що огляд на стан сп`яніння особи проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я у разі: відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ, або його незгоди з результатами огляду.

При цьому така незгода з результатами огляду на стан сп`яніння має бути висловлена особою під час проведення такого огляду (до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення) і відображається саме в акті огляду.

З роздруківки результату роздруківкою проходження ОСОБА_1 алкотеста на місці зупинки від 11 листопада 2022 р. за допомогою газоаналізатору ALCOTEST 6810, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, та самого протоколу вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатом тесту.

Згідно відеозаписів події, долучених до матеріалів провадження поліцейським, ОСОБА_1 проходить огляд на місці зупинки автомобілю за допомогою газоаналізатору ALCOTEST 6810, йому демонструється та оголошується результат - 1,32 ‰. Після роз`яснення працівником поліції права проїхати для огляду до медичного закладу ОСОБА_1 погоджується та сідає в поліцейський автомобіль, але згодом відмовляється їхати до лікарні, пояснюючи, що випив літр пива, щоб «не варити воду» (час запису 22:19:07 22:21:20). За таких обставин працівники поліції не мали підстав доправляти його до лікарні, але були усі підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки результати огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою спеціальних технічних засобів, виявили стан такого сп`яніння.

Не заслуговують на увагу й аргументи апелянта про те, що йому дали для використання розкритий прилад та нічого не пояснили, оскільки таке спростовується відеозаписом з бодікамер поліцейських, на яких зафіксовано як ОСОБА_1 розпаковує мундштук для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, йому роз`яснюється порядок проведення огляду та його результати (час запису 22:13:42-22:16:17).

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відеофіксація події відбувалася за допомогою невідомого пристрою судом відхиляється.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою виявлення або фіксування правопорушення.

Норми законодавства про адміністративні правопорушення (КУпАП) не містять вимог щодо порядку фіксації огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому ця обставина має доводитись за загальними вимогами щодо доказів (стаття 251 КУпАП).

Відеозаписи, які приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, виконані на нагрудні камери поліцейських, що відображено у протоколі, сумнівів щодо достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять явних ознак фальсифікації та фабрикації, тому ці відеозаписи є належними та допустимими доказами.

Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, дотримано судом стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у скоєнні передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом. В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення. Між тим, у справі, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджений правомірно проведеним оглядом на стан сп`яніння, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

Будь-які інші доводи апелянта, сприймаються апеляційним судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли спростувати його причетність до вказаних правопорушень, суду не надано.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 04 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М. Базовкіна