ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/572/23 Справа № 695/2925/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Бойко Н. В. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Хвостика О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Хвостика О.І. на постанову Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 21.09.2023 р., якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

військовослужбовця ЗСУ, який про-

живає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 536,8 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 16.10.2022 р. о 23:20 год. в м. Золотоноша по вул. Шевченка, 153 Черкаської обл. водій ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI -80 р/номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Хвостик О.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Судом не враховано того, що працівниками поліції про складанні протоколу про адмінправопорушення було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки не прийняли того доказу, що автомобілем керував не ОСОБА_1 , а його товариш, який на момент складання протоколу пішов додому, не став їх чекати. В автомобілі ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_2 були в якості пасажирів. В даному випадку працівники поліції діяли упереджено, склали протокол помилково та надумано. Права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснені формально. На відеозаписі відсутній факт керування автомобілем, порушено процедуру проведення огляду та складання протоколу. Свідки лише засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження тесту. Свідки судом не допитувалися. Судом занадто тривалий час розглядалася справа про - 11 місяців, протокол про адмінправопорушення складено поліцейськими зі слів осіб із тероборони, що є неприпустимим. На думку захисника відсутня подія адмінправопорушення та вина особи у його вчиненні, оскільки належних доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення не встановлено.

Заслухавши доповідь судді, захисника Хвостика О.І., який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її по викладеним доводам, допитавши свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали адмінсправи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ААБ № 158063 від 16.10.2022 р., який складено уповноваженою посадовою особою, містить всі необхідні відомості та виклад обставин вчинення правопорушення, в якому ОСОБА_1 власноруч написав, що не керував автомобілем ( а. пр. 1); відеозаписом з нагрудних відеокамер поліцейських, на якому відображено перебіг процесуальних дій, що міститься в матеріалах справи ( а. пр. 9).

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд не врахував того, що працівниками поліції про складанні протоколу про адмінправопорушення було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки не прийняли того доказу, що автомобілем керував не він, а його товариш, який на момент складання протоколу пішов додому, не став їх чекати. В автомобілі ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_2 були в якості пасажирів та в даному випадку працівники поліції діяли упереджено, склали протокол помилково та надумано, на відеозапису відсутній факт керування автомобілем, порушено процедуру проведення огляду та складання протоколу, а свідки лише засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження тесту на алкоголь і судом не допитувалися - є необґрунтованими.

Судом першої інстанції допитані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які дали змістовні пояснення про події 16.10.2022 р. о 23:20 год. в АДРЕСА_2 за участю водія ОСОБА_1 , а також суд ґрунтовно дослідив письмові докази по справі: протокол про адмінправопорушення серії ААБ № 158063 від 16.10.2022 р., згідно якого водій ОСОБА_1 16.10.2022 р. о 23:20 год. м. Золотоноша по вул. Шевченка, 153 керував автомобілем AUDI-80 р/номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медогляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. ОСОБА_1 при складанні протоколу про адмінправопорушення був присутній, копію протоколу отримав, при цьому зауважень або заперечень на протокол та дії працівників поліції в протоколі не вказував, підписав його особисто, тому суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що протокол про адмінправопорушення є належним і допустимим доказом; рапорт ст. інспектора-криміналіста СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській обл. лейтенанта поліції Познякова С.С.; копією постанови про накладення адмінстягнення по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 789830 від 16.10.2022 р. за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.10.2022 до КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня», згідно якого інспектором СРПП Золотоніського РВП Наумейком О.В. встановлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота та даний водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки та у медичному закладі; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Задовольнивши клопотання захисника Хвостика О.І., апеляційний суд допитав свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що 16.10. 2022 р. о 18:00 год. її чоловік ОСОБА_1 сказав, що треба забрати колеса, вони разом поїхали до ОСОБА_3 в Новодмитрівку та у зв`язку з тим, що її чоловік випив горілки, ОСОБА_3 не пустив його за кермо і сів сам, щоб відвезти їх додому. ОСОБА_3 привіз їх, автомобіль залишили біля гуртожитку, а самі стояли на вулиці та розмовляли. Оскільки вони порушили комендантську годину, то до них підійшов патруль і запитав, чий це автомобіль. Потім сказали, що від її чоловіка ОСОБА_1 чути запах алкоголю, на що він повідомив, що не керував цим автомобілем.

Пояснення свідка ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки розцінює як намагання допомоги ОСОБА_1 уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення на підставі сімейних відносин.

Апеляційний суд наголошує, що через воєнний стан та вторгнення російських окупаційних військ, майже в усіх регіонах України з 25.02.2022 р. діє комендантська година та на час складання протоколу про адмінправопорушення комендантська година діяла і в Черкаській області, під час якої заборонено пересування всіх цивільних осіб без спеціальної перепустки чи дозволу.

Під комендантською годиною слід розуміти заборону перебувати на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень особи. Варто залишатися вдома, а якщо пролунають сирени спуститися в укриття. Для пересування по населеним пунктам громадянам необхідно завжди мати при собі документ, що посвідчує особу.

ОСОБА_1 ці вимоги порушив.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що правопорушення скоєне ОСОБА_1 під час дії комендантської години, тому доводи апеляційної скарги про те, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 брав участь в заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в м. Бахмут, м. Костянтинівка, н.п. Опитне, н.п. Іванград Донецької обл., є незрозумілими, та як вони можуть вплинути на прийняте судом рішення, оскільки ОСОБА_1 приймав участь в обороні країни з 2.11.2022 р. по 22.11.2022 р., а інкриміноване йому правопорушення сталося 16.10.2022 р.

Надана захисником ксерокопія довідки № 6/3/1013/103 від 24.11.2022 р. про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України є підставою для отримання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та не може бути підставою для звільнення його від відповідальності за вчинене правопорушення.

Стосовно доводів апеляції про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адмінправопорушення, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом не враховано того, що працівниками поліції при складанні протоколу про адмінправопорушення було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки не прийняли того доказу, що автомобілем керував не він, а його товариш, який на момент складання протоколу пішов додому і в даному випадку працівники поліції діяли упереджено, склали протокол помилково та надумано, то апеляційний суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. ст. 130 та 266 КУпАП працівникам поліції цілком достатньо встановити (побачити, почути) наявність у водія ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння (а вони вказані у протоколі про адмінправопорушення та відповідають тим, які перелічені в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9.11.2015 р. № 1452/735) та на цій підставі провести огляд водія на стан сп`яніння. Водій за наявності таких обставин зобов`язаний пройти огляд, цей обов`язок покладений на нього п. 2.5 ПДР України. Ніякі обставини чи причини не звільняють водія від проходження такого огляду, відмова від проходження огляду має наслідком адмінвідповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин докази перебування в стані сп`яніння для правильного розгляду справи не потрібні.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд першої інстанції правильно визнав як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факт відмови останнього пройти огляд на стан сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованими та спростовуються даними відеозапису.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскі-льки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим по-годились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки проходження такого огляду є обов`язком водія.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).

Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було.

Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 21.09.2023 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП- залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Хвостика О.І. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.