Справа № 755/9792/22
Провадження №: 3-в/755/149/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" жовтня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галига І.О., за участю інспектора Кузьмич Ю., розглянувши подання провідного інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» м.Києві та Київській області Кузьмич Ю. про вирішення питання про припинення виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 24.07.2020 року в частині накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді громадських робіт строком 30 годин, у зв`язку з закінченням строку давності,

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області Кузьмич Ю. за погодженням з начальником Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області Сидоренко О. звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з поданням в якому просить вирішити питання про припинення виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 24.07.2020 року в частині накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді громадських робіт строком 30 годин, у зв`язку з закінченням строку давності.

В обґрунтування подання зазначила, що 14.04.2021 року до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з Дарницького районного відділ у філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшла особова справа №19/2020 відносно ОСОБА_2 11.01.1921 р. та на якого 24.07.2020 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком 30 (тридцять) годин. На обліку Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області особовій справі ОСОБА_1 надано номер 10/21.

14.04.2021 року за вих. №32/14/3448-21 за адресою проживання ОСОБА_1 а саме: АДРЕСА_1 направлено виклик.

16.04.2021 року у телефонній розмові встановлено, що громадянин ОСОБА_1 з`явиться до Дніпровського районного відділу пробації 19.04.2021 для постановки на облік.

19.04.2021 року громадянин ОСОБА_2 з`явився до Дніпровського відділу пробації та поставлений на облік. Однак направлення на відпрацювання покладеного судом адміністративного стягнення не отримав, в зв`язку з тим, що не був погоджений перелік підприємств, на яких здійснюється відпрацювання.

22.07.2021 року, за вих. №32/14/7185-21 на адресу проживання ОСОБА_1 направлено виклик, однак на вказану дату порушник не з`явився та на зв`язок не виходив.

28.07.2021 за вих №32/14/7553-21 повторно па адресу проживання ОСОБА_1 направлено виклик, однак па вказану дату порушник не з`явився та на зв`язок не виходив.

04.08.2021 року направлено запити до Дніпровського управління поліції (вих. №32/14/8008-21), відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області (вих. №32/14/8009), відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб (вих. №32/14/8019-21), Дніпровського районного суду міста Києва (вих. №32/14/8011-21). 01.10.2021 року з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області надійшла інформація стосовно ОСОБА_2 , про те, що на території м. Києва та Київської області вказаний громадянин зареєстрованим не значиться.

29.06.2022 року провідним інспектором Дніпровського відділу пробації об «10:50» здійснено телефонну розмову по мобільному телефону на номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , з метою виклику останнього до відділу пробації для отримання направлення на відпрацювання. Під час розмови встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу в Збройних Силах України, і не має можливості з`явитися. Також отримано довідку, про те що ОСОБА_1 відповідно Указу Президента України, призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 «20» травня 2022 року (вих. №223 від 01.07.2022 року).

30.09.2022 року направлено подання до Дніпровського районного суду м. Києва про заміну невідбутої частини адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт штрафом в порядку ст. 321-1 КУпАП, однак вказане подання судом не було задоволено.

Станом на 16.10.2023 року ОСОБА_1 відбутого строку адміністративного стягнення у виді громадських робіт не має.

Провідний інспектор Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м.Києві та Київській області Кузьмич Ю. подання підтримала.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про час та місце розгляду був повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91)1Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Крім цього, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 30 годин громадських робіт минуло три роки.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст.303, 304 КУПАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.303, 304 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт за ч.1 ст. 173-2 КУпАП призначеного постановою Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя