Справа № 944/2666/23
Провадження №3/944/2020/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2023 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

26.04.2023 о 23 год. 10 хв. в с.Страдч а/д Т1425 Яворівського району водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння: блідість шкіри обличчя, неприродна поведінка, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, сухість в порожнині рота). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та слудування в медчний заклад, категорично відмовився на відео, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, 03.08.2023 о 19 год. 00 хв. в с.Страдч вул.Страдецька Гора, 50, Яворівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, тремтіння пальців рук, незв`язне мовлення. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом на нагрудні відеореєстратори 1758/001759, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області Колтуна Ю.М. від 16.10.2023 матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі ст. 36 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі №944/2666/23.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте повідомлявся про розгляд справи належним чином.

Його захисник адвокат Поліковський Г.М. в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним ним у письмовому клопотанні про закриття провадження у справі, заперечив зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини. Вказав, що докази зібрані по справі не доводять факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, зокрема у справі відсутні докази, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Зазначив, що працівниками поліції було допущено ряд істотних порушень: в протоколі відсутні відомості про те, яким технічним засобом проводилась відеофіксація, номер та серія відеокамери, дати її виробництва та назва камери, на яку здійснювався відеозапис; наявний відеозапис не є безперервним; у доданих до матеріалів документах відсутній рапорт інспектора про причину зупинки транспортного засобу, а також направлення на медичний огляд у мед заклад.

Просив провадження в справі закрити із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, враховуючи обставини викладені в його письмовому клопотанні та поясненнях наданих в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов исновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Частиною 1 ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте,вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння також визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція).

Згідно з п.2 Загальних положень Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.3 Загальних положень зазначеної Інструкції, ознаками алкогольного (наркотичного) сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Загальних положень Інструкції визначено, що огляд проводиться двома альтернативними способами: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №330184 від 26.04.2023, серії ААД №016986 від 03.08.2022, в яких викладені обставини вчинених ОСОБА_1 правопорушень, які складені уповноваженою на те особою, а їх зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, протоколи містять виклад суті адміністративних правопорушень, виходячи з характеру вчинених дій, в них вказані ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 та дії водія щодо ухилення від огляду, є вказівка на порушення вимог п. 2.5ПДР та посилання на ч.1 ст.130 КУпАП;

-копією постанови серії БАД №782964 від 26.04.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо порушення ОСОБА_1 п.2.1. "а" ПДР за що передбачена відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП;

-копією постанови серії БАД №588566 від 03.08.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо порушення ОСОБА_1 п.2.3. "в" ПДР за що передбачена відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування пі впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.08.2023;

-даними відеофайлів, із нагрудної камери спостереження поліцейського, що містяться на оптичних дисках в матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обговорюючи позицію захисника водія про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП, про відсутність достатніх доказів керування ним транспортним засобом та допущення працівниками поліції ряду істотних порушень, суддя не може взяти до уваги ці твердження з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, де у поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено: «Було зупинено без причин. Всі пасажири були пристебнуті. Працівники вели себе неадекватно».

Також з відтворених відеоофайлів вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом та останній дійсно відмовився від проходження освідування на місці зупинки та в лікарні, а відмова мотивована тим, що вживав марихуану (відео файл WhatsApp Video 2023-04-27 at 10.35.46). Суд звертає увагу на те, що звернення поліцейського про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння було чітким і зрозумілим для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була категоричною і такою, яка не ставила під сумнів його твердження. Також зі змісту відеозапису вбачається, що транспортний засіб перебував на проїжджій частині дороги.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, також підтверджується доданими до матеріалів справи відеофайлами 01759@171310, 01759@9@471410 із нагрудних камер поліцейських, які оформляли правопорушення, оскільки поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння фіксуючи зазначений процес на відео. Також відмова водія від проходження огляду має добровільний характер та не є наслідком впливу чи інших неправомірних дій працівників поліції. Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не заперечуав факт керування ним транспортним засобом.

Щодо посилання захисника на те, що наявні у справі відео файли, що містяться на оптичних дисках, не можуть бути доказами у справі, оскільки в протоколі відсутні відомості про те, яким технічним засобом проводилась відеофіксація, номер та серія відеокамери, дати її виробництва та назва камери, на яку здійснювався відеозапис; наявний відеозапис не є безперервним, слід зазначити наступне.

Частиною 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 Закону віднесено застосування засобів відеозапису; відповідно до положень п. 2. розділу І заначеної Інструкції від 18.12.2018 застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється, в тому числі, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Разом з тим, слід зазначити, що вказаними нормами встановлено право (а не обов`язок) працівників поліції щодо застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції відеозапису, в т. ч. з метою фіксування правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи, що вказані відеофайли узгоджуються з іншими наявними у справі доказами, слід визнати відомості, що містяться на вказаних відеозаписах з місця події як доказ у справі.

Підстав вважати, що вказані відеозаписи є недопустимими доказами у суду немає, оскільки у справі відсутні дані та про такі не зазначено в клопотанні захисника, які б свідчили, що поліцейським не були зафіксовані певні обставини, що істотно впливають на фактичні обставини правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями та процедурою оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Однак зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення останні не висловлював.

Щодо доводів захисника про порушення працівниками поліції вимог законодавства, з посиланням на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення інспектора поліції до медичного закладу на огляд на стан сп`яніння, слід зазначити що таке наявне у матеріалах справи.

Посилання захисника, що в матеріалах справи відсутній рапорт інспектора про причину зупинки транспортного засобу, не впливає на правильність дій працівників поліції по складанню протоколів відносно ОСОБА_2 за порушення п. 2.5 ПДР та не спростовуює відомостей про суть самого правопорушення, викладених в даних протоколах.

Доводи захисника не спростовують наявні у справі докази факту порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР та не свідчать про відсутність у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП. Захисником суду не було надано належних доказів, які б спростовували обставини, зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення щодо наявності провини ОСОБА_1 .

Суддя ставиться критично до пояснень захисника, оскільки порушення поліцейськими вимог ст.266 КУпАП не знайшли підтвердження при дослідженні матеріалів справи. При цьому, суддею враховується також те, що ОСОБА_1 та його захисником, дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення не оскаржувалися, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та на підтвердження письмового клопотання до суду не скеровувавали.

У той же час, суддя дійшов висновку, що пояснення надані суду захисником, спрямовані на уникнення відповідальності ОСОБА_1 , а викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості по суті порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам та підтверджуються дослідженими судом доказами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, який не працює, а також положення ст.36 КУпАП, та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 536,80 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 36, 221, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.М.Колтун