Справа № 531/ 1167 /23
Провадження № 3/644/ 1668 /23
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 жовтня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі судді Сітало А.К.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративний матеріал по справі про адміністративне правопорушення, який надійшов з сектору поліцейської діяльності № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Харківським РВ ГУМВС України в Харківській області 22.09.2011 року, РНОКПП НОМЕР_2 ), уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, працюючого без офіційного працевлаштування, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С ТА Н О В И В:

Рішенням Вищої ради правосуддя № 399/0/15-23 від 20.04.2023 року, з 01.05.2023 року змінено територіальну підсудність судових справ зокрема Шевченківського районного суду Харківської області та Дворічанського районного суду Харківської області на Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

07.08.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з сектору поліцейської діяльності № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 328227 від 06.04.2023 року, згідно якого водій ОСОБА_1 06.04.2023 року о 08-10 год. керував автомобілем ЗАЗ Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в с. Западне, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота.

Від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, в медичному закладі та на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу газоаналізатор «DRAGER ALCOTEST» водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох понятих: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог, встановлених п. п. 2.5, 2.9 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Викликані в судове засідання особи, які зазначені як свідки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав з підстав зазначених в його письмових поясненнях від 29.09.2023 року.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 посилається на те, що 06.04.2023 року працівниками поліції у відношенні нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 328227 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності свідків порушення. Крім того, відеофіксація працівниками поліції не велась, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього матеріалами.

Таким чином, ОСОБА_1 зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом, так і обставин зазначених в протоколі, щодо наявності ознак алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначено, що працівники поліції його зупинили в с. Кіндрашівка Харківської області, неподалік від автобусної зупинки, а не в с. Западне, як зазначено в протоколі. Будь-яких очевидців на місці зупинки його транспортного засобу не було.

В протоколі зазначено, що він нібито знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння, однак працівниками поліції йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. В матеріалах справи відсутнє направлення до медичного закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Також протокол не містить доказів відсторонення його від керування транспортним засобом в разі виявлення ознак сп`яніння, у зв`язку з чим працівниками поліції не були виконані вимоги ст. 266 КУпАП.

В письмових поясненнях також зазначено, що в протокол про адміністративне правопорушення містить не конкретне формулювання, щодо пункту Правил дорожнього руху України, оскільки зазначено п. 2.5 та п. 2.9 ПДР, що в свою чергу суперечить кваліфікації його дій, у пункті 2.5 ПДР йдеться про обов`язок водія пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння, а в пункті 2.9 ПДР зазначені заборони щодо водія.

Крім того, рапорти співробітників патрульної поліції, в яких зазначені підстави щодо неможливості залучення свідків та проведення відеофіксації порушення не можуть бути доказами по справі про адміністративне правопорушення та не можуть слугувати підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без надання будь-яких інших доказів.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що працівниками поліції не додано будь-яких доказів як того що він знаходився з ознаками чи в стані сп`яніння так і того, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, так і відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, в розумінні п. 2.9 (а), п. 2.5 Правил дорожнього руху України та ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 також надав суду пояснення щодо подій викладених в протоколі та зазначив, що 06.04.2023 року в с. Кіндрашівка Куп`янського району Харківської області, працівниками поліції було виявлено та вилучено згорток, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору метадон. Після виявлення наркотичної речовини працівниками патрульної поліції було викликано слідчо-оперативну групу. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 328227 від 06.04.2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено до приїзду слідчо-оперативної групи та без участі понятих. Поняті, які зазначені в протоколі були залучені вже під час вилучення наркотичної речовини, та не були свідками керування ним транспортним засобом. Погодився зазначити протоколі, що вживав алкоголь із за того, що почався обстріл, а працівники поліції погрожували забрати його автомобіль.

У зв`язку з викладеним вище, ОСОБА_1 вважає, що доданими до протоколу матеріалами не доведено факт керуванням ним транспортним засобом ЗАЗ Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під час перебування в стані чи з ознаками алкогольного сп`яніння, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України № 1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п. 2 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

На підставі наявних у суду матеріалів, судом встановлено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не проводився. В протоколі зазначено, що від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, в медичному закладі та на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу газоаналізатор «DRAGER ALCOTEST» водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох понятих: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Разом з тим, до протоколу не додано письмових пояснень очевидців подій, які зазначені в протоколі, зокрема свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

З рапортів інспекторів РПП СПД № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області (без дати) вбачається, що опитування свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проводилось у зв`язку з тим, що події відбувалися в зоні активних бойових дій під час обстрілу.

Крім того, відеофіксація подій зазначених в протоколі працівниками поліції не велась, що підтверджується протоколом та доданими до нього матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до положень п.22 розділу ІІІ вказаної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Диспозиція частини першої ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності такої ознаки цього адміністративного правопорушення, як керування транспортним засобом.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання саме функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись або перебував у рухомому стані.

З матеріалів справи вбачається, що під час пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, свідки не залучались та відеофіксація не проводилась.

Таким чином, матеріали справи, не містять доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані чи з знаками алкогольного сп`яніння.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували в діях ОСОБА_1 об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

В поясненнях наданих працівникам поліції та суду ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, разом з тим, заперечував саме факт перебування в стані чи з ознаками будь-якого сп`яніння.

В протоколі зазначені пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в яких зазначено: «управлял автомобилем, сегодня выпил 200 гр. водки, с нарушением согласен, в наркоцентр ехать не хочу».

Вказані пояснення зазначені в протоколі не можуть ставитися в якості визнання своєї вини ОСОБА_1 за відсутності інших доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Верховний Суд в постанові від 20.02.2019 року по справі № 404/4467/16-а зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Визначення поняття «водія» суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані, в розумінні ст. 130 КУпАП.

Таким чином, через неповноту вчинення органом поліції процесуальних дій суд позбавлений можливості перевірити обставини викладені в протоколі, а також твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності, і встановити істину у справі.

Вищевикладене свідчить про те, що працівниками сектору поліцейської діяльності № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області при складанні протоколу не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Суд вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За вказаних обставин, письмові докази не можна визнати належними у даній справі, оскільки не доводять «поза розумним сумнівом» винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суд враховує, що згідно з ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 19 Конституції України визначено, що посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, поки її вину не буде доведено у законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Наявність обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена наявними у справі доказами, які б були переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у суду обґрунтований сумнів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у справі відсутні достатні, належні та допустимі докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п. п. 2.5 та 2.9 Правил дорожнього руху України за обставин, які викладені у протоколі, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його вину не доведено належними та допустимими доказами, що суперечить, нормам чинного законодавства, а тому всі сумніви щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, ч. 1 ст. 130, 247, 276, 279, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через районний суд в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А. К. Сітало