ПОСТАНОВА

про поновлення провадження

27 жовтня 2023 рокуСправа № 951/616/22
Провадження №3/951/5/2023

Cуддя Козівського районного суду Тернопільської області Братків І. І.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

25.10.2023 від захисника ОСОБА_1 адвоката Головацького В. Ф. надійшло клопотання про відновлення провадження у справі та про закриття провадження у справі. Таке клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 вже тривалий час проходить лікування та реабілітаційні заходи у зв`язку із завданими йому травмами, пораненнями, контузіями пов`язаними із проходженням військової служби. Відтак просить, у тому числі, і про відновлення провадження у справі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що вже тривалий час проходить лікування та реабілітацію після отриманих поранень. Йому постійно треба добиратися до лікувальних закладів, для чого потрібно користуватися транспортним засобом. Разом з тим, працівниками поліції при складенні адміністративного протоколу у нього вилучили права, відтак просить суд прийняти відповідне рішення.

Захисник адвокат Головацький В. Ф. також підтримав вимоги клопотання та додатково пояснив, що в силу п. 6 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення видача тимчасового посвідчення наразі неможлива.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Головацького В. Ф., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу такого висновку.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 N 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14.03.2022 N 133/2022, затвердженим Законом України від 14.03.2022 N 7168, Указом Президента України від 19.04.2022 N 7300, затвердженого Законом України від 21.04.2022 N 2212-IX, Указом Президента України від 17.05.2022 N 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 N 2263-IX, Указом Президента України від 12.08.2022 N 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 N 2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 N 757/2022, затвердженим Законом України 16.11.2022 N 2738-IX, Указом Президента України від 06.02.2023 N 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 N 2915-IX та продовжений до теперішнього часу.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За приписами статей 1 та 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Комплектування ж Збройних Сил України визначається статтею 5 цього Закону, відповідно до частини першої якої особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 3 цього Закону визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Оскільки положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок зупинення судового провадження та відновлення провадження, судом було застосовано принцип аналогії права, а саме ст. 335 КПК України.

Зокрема, я вбачається із матеріалів справи, постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 25.10.2022 провадження у справі № 951/616/22 (провадження №3/951/527/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП зупинено до звільнення з військової служби ОСОБА_1 .

Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби визначено статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Так, відповідно до частини 3 цього Закону закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі, в тому числі, перебування на лікуванні

Із Довідки, виданої Четвертим відділом Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17.10.2022 № 1/2596 вбачається, що солдат ОСОБА_1 , 1971 року народження, призваний на військову службу по мобілізації 27.02.2022 четвертим відділом Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в в/ч НОМЕР_1 .

Станом на зараз ОСОБА_2 не звільнений з військової служби. Разом з тим, у зв`язку з отриманими пораненнями ОСОБА_2 тривалий час перебуває на лікуванні.

Тобто формально відповідно до діючого законодавства, не вбачається підстав для поновлення провадження у справі.

Разом з тим треба зазначити, що зупинення провадження по справі це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд (Ухвала Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2021 у справі № 11- 398сап20).

Тобто ідея інституту зупинення судового провадження пов`язана не із самими обставинами, наявність яких обумовлює прийняття рішення про зупинення, а із тим, що вони створюють об`єктивні перешкоди в здійсненні судового розгляду.

В даному випадку ОСОБА_1 у зв`язку із отриманими численними пораненнями перебуває на лікуванні в лікувальному закладі в межах Тернопільської області. Прибув у судове засідання та заявив про можливість прибувати у всі наступні судові засідання для розгляду цієї справи. Також зазначив, що йому постійно треба добиратися до лікувальних закладів, для чого потрібно користуватися транспортним засобом. Разом з тим, працівниками поліції при складенні адміністративного протоколу у нього вилучили права, відтак просить суд прийняти відповідне рішення.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини суд при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи всі вищевказані обставини, запобігаючи порушенню права ОСОБА_1 на судовий розгляд упродовж розумного строку, суддя дійшла висновку про необхідність поновлення розгляду справи.

Керуючись статтями 277, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поновити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина БРАТКІВ