ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Герасимчука Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Герасимчука Ю.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подану на постанову Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19 вересня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19 вересня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає в АДРЕСА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 визнаний судом винуватим у тому, що він 28 липня 2023 р. о 14 год. 30 хв. на напрямку 900 прикордонного знаку, на відстані 2 500 м до лінії державного кордону України, на території Герцаївської ОТГ Чернівецького району Чернівецької області, вчинив злісну непокору законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України, а саме: перебуваючи в прикордонній смузі на неодноразово повторену вимогу надати для перевірки документи, що посвідчують особу, відмовився, поводив себе агресивно, в грубій формі висловлювався в сторону прикордонного наряду.

На вказану постанову адвокат Герасимчук Ю.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, а рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що відповідальність за ст.185-10 КУпАП настає саме за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника ДПС України під час виконання ним службових обов`язків.

ЄУНСС: 71/981/23

НП:33/822/642/23 Головуючий у І інстанції: Костишин Н.Я.

Категорія: ч. 1 ст. 185-10КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

При цьому зазначає, що відповідно до ЗУ «Про державний кордон України» та п.11 положення «Про прикордонний режим», затвердженого постановою КМУ№1147 від 27.07.1998р., завданнями прикордонної служби є не саме по собі складання протоколів про адміністративне правопорушення, а виявлення порушень законодавства з прикордонних питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та запобігання незаконній міграції у межах прикордонної смуги контрольованого прикордонного району.

Вважає, що жодних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 саме п.4 ст.20 ЗУ «Про державну прикордонну службу України» судом не встановлено, що спростовує обставини встановлені судом щодо законності дій працівників прикордонної служби.

Також зазначає і те, що відеозапис, на який послався суд у своїй постанові, не містить жодної законної вимоги будь-якого працівника прикордонної служби.

Тому вважає, що обставини, які викладені у проколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження та не доводяться належними і допустимими доказами по справі, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення та доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Герасимчука Ю.М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на доводи, які викладені у ній, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що вказаних вимог закону суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення дотримано не було.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Стаття 185-10 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морський) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторних законних вимог чи розпоряджень військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України при виконанні ними службових обов`язків, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону. Тобто слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Відповідно до ст. 185-10 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника Державної прикордонної служби України.

Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-10 КУпАП.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ№132168, 28 липня 2023 р. о 14 год. 30 хв. на напрямку 900 прикордонного знаку, на відстані 2500 м до лінії державного кордону України, на території Герцаївської ОТГ Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України, а саме перебуваючи в прикордонній смузі на неодноразово повторену вимогу надати для перевірки документи, що посвідчують особу, відмовився, поводив себе агресивно, в грубій формі висловлювався в сторону прикордонного наряду.

Разом з тим у вказаному вище протоколі, в порушення вищевказаних вимог законодавства, не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено: яким нормативним актом передбачено законність вимоги працівника Державної прикордонної служби України при виконанні ним службових обов`язків, оскільки ст. 185-10 КУпАП є бланкетною нормою закону.

Також апеляційний суд звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав.

Як пояснив ОСОБА_1 , він рухався на власному автомобілі з с. Великосілля в с. Дяківці Чернівецького району разом з ОСОБА_2 та своєю дружиною ОСОБА_3 , де на польовій дорозі їм перекрив рух якийсь автомобіль, із якого вийшло двоє осіб, одна у цивільному одязі, а інша - у формі лісника. Вказані особи, не пред`явивши жодних документів, запитали у них, хто вони та що тут роблять, що його обурило, оскільки він вважав, що його незаконно спинила цивільна особа без наданих їй належних повноважень. У подальшому, під`їхали працівники ДПС і його було затримано.

Такі пояснення ОСОБА_1 підтвердив свідок ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 , які в суді першої інстанції пояснили, що двоє чоловіків, один із яких був у цивільній формі одягу, а інший у зеленій формі, своїх посвідчень не пред`явили.

Свідок ОСОБА_4 у суді першої інстанції підтвердив, що він дійсно був у цивільному одязі зі спецзасобами.

Вказане свідчить, що у ОСОБА_1 виникли об`єктивні сумніви у законності вимоги невідомих йому осіб.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять письмових доказів, що у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення місці і часі лейтенант ОСОБА_4 перебував при виконанні ним своїх службових обов`язків.

Також, дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис, апеляційним судом встановлено, що такий не відображає усіх обставин події, та не підтверджує фактів, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі будь-яку вимогу працівника ДПС України.

Указані вище обставини в своїй сукупності свідчать про те, що працівником Державної прикордонної служби України не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-10 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі, зокрема, не зазначено, яким нормативним актом передбачено законність вимоги працівника Державної прикордонної служби України при виконанні ним службових обов`язків, а також матеріали справи не містять відомостей на підтвердження виконання ОСОБА_4 своїх службових обов`язків у вказаному у протоколі місці і часі (наказ, розпорядження тощо).

Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що помічником начальника відділу начальником групи моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ейтенантом ОСОБА_4 були грубо порушенні вимоги КУпАП, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначалися у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства, не може бути належним доказом у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанову судді суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 185-10, 247, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Герасимчука Ю.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-10 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький