Справа №443/1636/23
Провадження №3/443/601/23
ПОСТАНОВА

іменем України

26 жовтня 2023 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 19.08.2023 о 00 год 56 хв у м. Жидачів по вул. Фабричній, 5 керував транспортним засобом мопедом «Suzuki Pallet», без реєстраційного номера, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Alcotest №6810», результат 2,22% проміле, тест №4211, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» ПДР, за що відповідальність передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 20.08.2023 о 15 год 53 хв у м. Жидачів, вул. С.Стрільців, 19 Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом мопедом «Suzuki Pallet», без реєстраційного номеру, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому порядку з використанням технічного засобу «Drager Alcotest №6810», результат 1,80% проміле, тест №4221, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» ПДР, за що відповідальність передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнав повністю, надав суду пояснення, які повістю відповідають викладеним у протоколах обставинам, щиро розкаявся.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Підпунктом «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні тотожних адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 547164 від 19.08.2023, згідно з яким ОСОБА_1 19.08.2023 о 00 год 56 хв у м. Жидачів по вул. Фабричній, 5 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;

тестом на алкоголь, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest №6810», яким встановлено результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу 2,22 %;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest 6810», отримання позитивного результату за наслідком проведеного його огляду 2,22% та згоду ОСОБА_1 з результатом огляду на стан сп`яніння;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.08.2023, у якому зазначено заклад охорони здоров`я, куди скеровується ОСОБА_1 , а саме: КНП «Ходорівська міська лікарня», виявлені у нього ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці, а також зафіксовано результат огляду на стан сп`яніння (2,22 %) та складання протоколу про адміністративне паравопорушення серії ААД №547164;

долученими до матеріалів справи відеозаписами на носії інформації (компакт-диску), які узгоджується з викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 547164 від 19.08.2023 обставинами;

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №547066 від 20.08.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 20.08.2023 о 15 год 53 хв у м. Жидачів, вул. С.Стрільців, 19 Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;

тестом на алкоголь, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest №6810», яким встановлено результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу 1,80 %;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», отримання позитивного результату за наслідком проведеного його огляду 1,80% та згоду ОСОБА_1 з результатом огляду на стан сп`яніння;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.08.2023, у якому зазначено заклад охорони здоров`я, куди скеровується ОСОБА_1 , а саме: КНП «Ходорівська МЛ», виявлені у нього ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку та складання протоколу про адміністративне паравопорушення серії ААД №547066;

долученими до матеріалів справи відеозаписами на носії інформації (компакт-диску), які узгоджується з викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення ААД №547066 від 20.08.2023 обставинами;

поясненнями ОСОБА_1 , даними ним у суді добровільно, за власної згоди, які узгоджуються з матеріалами справи та в яких він повністю визнав вину у вчинених правопорушеннях.

Проаналізувавши вищевказані документи, відео, пояснення ОСОБА_1 , суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справах про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні тотожних адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним:

факт керування 19.08.2023 ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП;

факт керування 20.08.2023 ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчинених ним тотожних правопорушень; ступінь його вини у вчинених тотожних правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП, яка доведена повністю; обставину, яка пом`якшує покарання щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також зважає на те, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, тому суд вважає, що відповідно до вимог статті 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , передбачене санкцією частини 1 статті 130 КУпАП, у виді позбавленням права керування транспортними засобами, суд виходив з такого.

Відповідно до довідки ВП №1 Стрийського РУП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_1 не значиться у підсистемі «НАІС Посвідчення водія» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційного порталу Національної поліції України» як такий, що отримував посвідчення водія.

Водночас, суд звертає увагу на те, що законодавець не виділяє обставину відсутності у водія (не отримання ним у встановленому законом порядку) на час вчинення адміністративного правопорушення посвідчення водія як підставу для незастосування передбаченого санкцією статті стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до положень частини 1 статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Згідно з приписами статті 9 Конституції України, статті 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Аналізуючи положення міжнародних актів, Конституційний Суд України у пунктах 3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011) наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення, а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За змістом пункту 55 Рішення Європейського Суду з прав людини «Гурепка проти України» (Заява №61406/00, Страсбург 6 вересня 2005 року) «з огляду на свою усталену прецедентну практику, Суд не має сумніву, що в силу суворості санкції дана справа за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу №7 до Конвенції (див. Engel and others v. the Netherlands, judgment of 8 June 1976, Series A no. 22, параграфи 82-83; Ozturk v. Germany, judgment of 21 February 1984, Series A no. 73, параграфи 48-50; Escoubetv. Belgium judgment [GC], no. 26780/95, параграф 32, ECHR 1999-VII; Ezeh and Connors v. the United Kingdom [GC], nos. 39665/98 and 40086/98, ECHR 2003-X).

Суд зважає на позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 22.05.2018 в справі №753/18479/16-к та постанові від 21.06.2022 в справі №171/869/21, відповідно до якої рівними перед законом у частині призначення покарання та реалізації своїх прав будуть як особи, які на час вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 286-1 КК України, мали право на керування транспортним засобом, так і особи, які його не мали.

Також, суд зважає на позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у постанові від 04.03.2023 в справі №702/301/20, згідно з якою Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання. Враховуючи зазначене, виходячи із аналізу положень статей 1, 50, 55, 65, 286, 286-1 КК України, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

На переконання суду, позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме: права керувати транспортними засобами, навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями статей 33, 36 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортним засобом, передбачене санкцієючастини 1 статті 130 КУпАП підлягає накладенню на ОСОБА_1 .

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти стягнення на підставі частини 2 статті 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів