Номер провадження 3/523/7559/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Малиновський О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з ВП№3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України, військовослужбовець, проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ;

у скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 004022 від 06 вересня 2023 року, складеним відносно ОСОБА_1 убачається, що останній 26 серпня 2023 року о 22:40 годин за адресою АДРЕСА_1 , виражався нецензурною лайкою на адресу брата його співмешканки ОСОБА_2 вдаривши останнього у грудну клітину та по обличчю. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що він знаходився з донькою на вулиці, коли почув крики ОСОБА_2 , який поводив себе агресивно та у відповідь на його зауваження почав кидатися у бійку при цьому виражався нецензурною лайкою.

Заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали адміністративної справи, зокрема: протокол серії ВАД № 004022 від 06 вересня 2023 року; рапорт від 26 серпня 2023 року; довідку ЖЄО №23257,23281 від 26 серпня 2023 року; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 26.08.2023 року; заяву та письмові пояснення ОСОБА_2 від 26 серпня 2023 року; письмові пояснення ОСОБА_1 від 26 серпня 2023 року, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, повязаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, встановлені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» У цьому Законі визначені такі поняття як «кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі» та «особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі». Закон передбачає, що одна з осіб кривдник займає активну позицію та вчиняє домашнє насильство щодо постраждалої особи, яка є жертвою цього насильства. Тобто, чітко визначені ролі кривдника та постраждалого.

Описані в протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 не містять складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а фактично підпадають під ознаки ст.173 КУпАП, якою саме передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Як убачається з матеріалів справи та слідує з пояснень наданих під час судового засідання ОСОБА_1 , між ним та братом його співмешканки ОСОБА_2 виникла обопільна сварка, що виключає статус будь-якої з цих осіб як постраждалої особи, що зазнала домашнього насильства.

Слід зазначити, що домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних стосунків, тобто людина, яка чинить домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно, з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права й свободи. Тоді як ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій - це конфлікт.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання під час сварки, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відтак, факт конфліктної ситуації між родичами не може свідчити про психологічне насильство в сім`ї у розумінні вимог статті 173-2 КУпАП та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того, суддя не приймає до уваги письмові пояснення ОСОБА_2 , оскільки потерпіла особа є братом його співмешканки, тобто є зацікавленою особою та його пояснення носять суб`єктивний характер.

Таким чином, суддя приходить до висновку про необхідність закрити провадження у цій справі, оскільки порушення, вчинене ОСОБА_1 не охоплюється складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не було доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Також, суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищезазначеного, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а провадження по даній справі підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя