Номер провадження: 33/813/1847/23
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Гуденка Д.О., розглянувши апеляційну скаргу Демінської К.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 по адміністративному правопорушенню передбаченому ст. 124 КУпАП у відкритому судовому засіданні на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21 липня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою притягнуто ОСОБА_1 - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 гривні.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №506127 від 21.06.2023 року вбачається, що водій ОСОБА_1 20.12.2022 року о 01 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом « Toyota Camry» номерний знак « НОМЕР_1 » у місті Одеса на перехресті вул. Кордонна та вул. Корнюшина, рухаючись до нерегульованого перехрестя по вул. Кордонна не надав переваги в русі транспортному засобу « Мitsubishi» номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження та ОСОБА_3 отримала легкі тілесні ушкодження, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати оскаржувану постанову, провадження у по справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП . Також заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне провадження.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає, що ОСОБА_1 був позбавлений права надати свої пояснення у судовому засіданні при розгляді справи. Вважали, що судом належним чином не перевірені обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди та даних, які мають значення для вирішення справи, не прийнято до уваги також і характеризуючих ОСОБА_1 даних та обставин його життя. Так, ОСОБА_1 є єдиним утримувачем своєї родини. На його утримані перебуває його дружина - ОСОБА_5 та малолітній син - ОСОБА_6 , 2020 року народження. В зв?язку з обставинами, спричиненими введенням воєнного стану в Україні, ОСОБА_1 втратив роботу і, на даний момент, не маючи офіційного місця роботи, щоб утримувати свою родину вимушений підробляти водієм. Судом, при призначенні ОСОБА_1 найбільш сурового покарання за адміністративне правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , жодним чином не прийнято до уваги того факту, що водійське посвідчення дає можливість ОСОБА_1 утримувати свою родину та є його єдиним на даний момент способом заробітку. 3 огляду на неналежне повідомлення судом ОСОБА_1 про судове засідання, він був позбавлений можливості надати суду пояснення з приводу усього вишезазначеного. Таким чином, вважаємо, що у справі не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Текст оскаржуваної постанови не містить посилань обставини правопорушення на вину ОСОБА_1 , а при винесенні постанови судом вказано лише те, що обставини та вина правопорушника підтверджуються зібраними по справі доказами, згідно зі ст. 251 КУпАП, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, матеріалами ДТП, і, таким чином, суддя дійшов до висновку, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та іншого майна. Крім того, вважали, що судом порушено вимоги процесуального законодавства ще й через незалучення до участі у справі, в якості потерпілих, осіб, які зазнали ушкоджень внаслідок ДТП - ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що є порушенням вимог ст.ст. 269 та 277-2 КУпАП. Звертаємо увагу суду на тому, що 09 серпня 2023 року, дізнавшись про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 звернувся за правничою допомогою до адвоката Демінської К.В., в той же день, адвокатом до Малиновського районного суду міста Одеси подано Клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та видачу копії оскаржуваної Постанови. Проте, на жаль, суддя Михайлюк О.А., на розгляді якого перебували матеріали справи про адміністративне правопорушення, перебуває у відпустці, тому, вчасно ознайомитись із матеріалами справи та отримати докази, на підставі яких судом прийнято оскаржувану постанову, до закінчення строку на апеляційне оскарження, сторона захисту можливості не отримала.

Клопотання подані під час судового засідання

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови в судовому засіданні 23 жовтня 2023 року адвокатом Демінською К.В. подано клопотання про закриття провадження у адміністративній справі у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування клопотання зазначала, що на момент розгляду зазначеної справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, минуло більше трьох місяців з дня закриття кримінального провадження та скерування матеріалів справи про адміністративне правопорушення до суду, тобто минув встановлений ст. 38 КУпАП строк давності накладення адміністративного стягнення, а тому на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю у зв?язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Позиція апеляційного суду

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення адвоката, апеляційний суд встановив наступне.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, матеріали ДТП.

Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема у порушенні вимог п.п. 16.11 ПДР України.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 будь-яких належних та допустимих доказів щодо спростування своєї вини суду не надавав. Адвокат не заперечувала вину ОСОБА_1 , просила суд закрити провадження за строками притягнення до відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, зі змісту протоколу серії ААД №506127 від 21.06.2023 року вбачається, що водій ОСОБА_1 20.12.2022 року о 01 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом « Toyota Camry» номерний знак « НОМЕР_1 » у місті Одеса на перехресті вул. Кордонна та вул. Корнюшина, рухаючись до нерегульованого перехрестя по вул. Кордонна не надав переваги в русі транспортному засобу « Мitsubishi» номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження та ОСОБА_3 отримала легкі тілесні ушкодження, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками.

Згідно із постановою про закриття кримінального провадження від 15 травня 2023 року Слідчого відділу Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001442 від 20.12.2022 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає відмовити в задоволення клопотання адвоката Демінської К.В. про закриття провадження у адміністративній справі у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, на підставі того, що 15 травня 2023 року органом досудового слідства прийнято постанову про закриття провадження, судом першої інстанції розглянуто дану справу 21 липня 2023 року та ухвалено постанову, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тобто з моменту закриття кримінального провадження до моменту ухвалення постанови судом першої інстанції минуло 2 місяці та 6 днів, що в межах строку передбаченого ст.38 КУпАП, у зв`язку з тим, що судом апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції прийнято вірними та з огляду на нижчевикладене.

Апеляційний суд вивчивши матеріали справи вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що правопорушник ОСОБА_8 порушив п. 16.11 ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №506127 від 21 червня 2023 року, копіями виділених матеріалів з постановою про закриття кримінального провадження №0001442 від 20.12.2022р., а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.12.2022 р. (а.с. 7-15),схемою до протоколу огляду ДТП від 20.12.2022 р. (а.с.16), поясненнями ОСОБА_1 (а.с.17), протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_1 (а.с.18).

Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до положень ст.252 КУпАП, на переконання суду апеляційної інстанції місцевий суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції враховуючи вищевказані докази вважав вірними мотиви з яких виходив суд першої інстанції, а доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не в повній мірі розкрито мотивування доказів, суті правопорушення не спростовує, так як вищевказані докази є належними та допустимими та такими, що в повній мірі доводять вину ОСОБА_1 ..

В показах наданих працівникам поліції ОСОБА_1 , як і в поясненнях так і в протоколі допиту свідка зазначено, що останній рухався по вул. Кордонній ( з двох столбів) з боку вул. Кострова в напрямку вул. М. Малиновського, зі швидкістю руху 50-60 км/год ,при благоприятних погодних умовах, асфальовим покриттям у чистому та сухому стані, при вимкненому міському електричному освітленні на перетинанні перехрестя вул. Корнюшина побачивши з лівої сторони рух автомобілю предприйнявши міри, щодо уникнення зіткнення, які не спрацювали і зіткнення не вдалось уникнути, та після моменту ДТП вийшови з керованого останнім автомобілю побачив, що він рухався по другорядній дорозі.

Зі схеми до протоколу огляду місця події пов`язаної з ДТП вбачається, що автомобіль Тойота Камрі р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 передньою частиною кузова достигла 2.3 метри у бік середини перехрестя з шириною дорожнього простору 7,4 метри.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок недотримання ОСОБА_1 вимог саме п.п. 16.11 Правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 , позбавлено права надати свої пояснення у судовому засіданні необґрунтовано належними та допустимими доказами, за характером є припущеннями з метою ухилення від відповідальності.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 є єдиним утримувачем своєї родини також необґрунтовано належними та допустимими доказами, за характером є припущеннями з метою ухилення від відповідальності.

При цьому, всі доводи, викладені в апеляційній скарзі ретельно перевірені під час апеляційного розгляду та не спростовують висновку щодо його винуватості у вчиненні правопорушення.

Також апеляційний суд бере до уваги доводи апеляційної скарги, що дійсно судом першої інстанції в постанові не детально розкрито докази наявні в матеріалах справи, але ж з огляду на те, що на суть прийнятого судом рішення вони не впливають, суд апеляційної інстанції вважає, такі доводи спрямовані на ухилення від відповідальності ОСОБА_1 ..

Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що судом першої інстанції незалучено у якості потерпілих осіб , які зазнали тілесних ушкоджень внаслідок ДТП - ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , суд апеляційної інстанції зазначає, що суд не є органом обвинувачення та не збирає докази самостійно, а досліджує докази надані правоохоронними органими та прокуратури. Також апеляційний суд наголошує, що жодних клопотань з боку сторони захисту щодо допиту свідків, витребування доказів та іншого не надходило ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення. Потерпілого може бути опитано як свідка відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що у суду не має обов`язку залучення потерпілих, якщо вони сами не бажають прийняти учать у справі.

Також з метою не порушення вимог і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, апеляційний суд зазначає, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує у своїх рішеннях, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, ЄСПЛ вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, §55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що орган уповноважений на складання матеріалів про адміністративні правпорушення, оформлюючи матеріали ДТП, а суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дійшли правильного висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного ДТП є доведеною, дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП, як вчинення порушення учасником дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п.1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, постанова судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та справедливою, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 7,38, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 21 липня 2023 року.

У клопотанні ОСОБА_4 про закриття провадження у справі - відмовити на підставі п.7 ст.38 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21 липня 2023 року залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 27 жовтня 2023 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький