Справа № 724/2178/23
Провадження № 3/724/1180/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року м.Хотин

Суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Скрипник С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.5, ст.130 ч. 1, ст.130 ч.2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 24 вересня 2023 року о 13:12 годині у м.Хотин по вул.Чернівецька, Дністровського району Чернівецької області, керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому від 26.09.2022 року постановою Хотинського районного суду Чернівецької області був позбавлений права керування транспортними засобами, чим повторно вичинив дане правопорушення протягом року від 23.09.2023 постанова БАО 141410 за ч.4 ст.126 КУпАП, чим порушив вимоги п.2.1 а ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Водій ОСОБА_1 24 вересня 2023 року о 13:12 годині у м.Хотин по вул.Чернівецька, Дністровського району Чернівецької області, керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мова, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП. Від керування Т/З відсторонений шляхом залишення Т/З на узбіччі без порушень ПДР.

Крім цього, водій ОСОБА_1 23 вересня 2023 року об 11:50 годині у м.Хотин-А/Д Т2610, керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.130 КУпАП. Від керування Т/З відсторонений шляхом передачі автомобіль батькові.

Про явку до суду ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не був повідомленим, у зв`язку з чим суд здійснив виклик ОСОБА_1 до суду на 18 жовтня 2023 року поштовим рекомендованим відправленням. Поштове рекомендоване відправлення на адресу суду не повернулося.

Судом було здійснено повторно виклик ОСОБА_1 поштовим рекомендованим відправленням на 31 жовтня 2023 року, яке останній отримав.

ОСОБА_1 , будучи завчасно належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в установленому законом порядку, що підтверджується поштовим рекомендованим відправленням на його ім`я, у судове засідання не явився про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від нього до суду не надходило.

З огляду на те, що ОСОБА_1 станом на 31 жовтня 2023 року був обізнаним про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про дату, час та місце розгляду справи судом був належним чином повідомленим, не з`явився до суду, ніяких заяв та клопотань до суду не подав, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП). Також враховуючи те, що ст.268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст.ст.126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому дотримуючись необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, справа розглядається за відсутності правопорушника ОСОБА_1 .

Відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою,яка немає при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, або керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, або керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №177307 від 24.09.2023 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №141621 від 24.09.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.5 КУпАП; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №141410 від 23.09.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.4 КУпАП; постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 26.09.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 КУпАП; довідкою з бази ІПНП Адмінпрактика ВП №2 ДРВП ГУНП в Чернівецькій області, згідно якої, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 посвідчення водія отримував; дослідженим в судовому засіданні відеодиском.

Приймаючи до уваги викладене, суддя робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність за адміністративне правопорушення суддею не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, а також особу правопорушника, його матеріальне становище, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП. та до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строк на п`ять років.

Суд вважає, що стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника і запобігання вчинення ним нових правопорушень.

За змістом ч.1ст.130 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №314033 від 24.09.2023 року, направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до ЧОНД; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №141621 від 24.09.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.5 КУпАП; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №141410 від 23.09.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.4 КУпАП; постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 26.09.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 КУпАП; довідкою з бази ІПНП Адмінпрактика ВП №2 ДРВП ГУНП в Чернівецькій області, згідно якої, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 посвідчення водія отримував; дослідженим в судовому засіданні відеодиском.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, суддя робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

Обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність за адміністративне правопорушення суддею не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, а також особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.130 ч.1 КУпАП та до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суддя вважає, що адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника і запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою, передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому, при ознайомленні з матеріалами справи №724/2323/23 суддею встановлено, що на підтвердження кваліфікації дій за ознаками ч.2 ст.130 КУпАП не додано в якості доказів відповідного судового рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повторно протягом року, що викликає сумніви у дійсності даних викладених у протоколі.

У матеріалах справи міститься постанова Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2022 року (справа №724/1770/22) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Проте, наявність зазначеної постанови суду по справі №724/1770/22 не є доказом повторного протягом року вчинення ОСОБА_1 будь-якого з порушень, передбачених частиною першоюстатті 130 КУпАП, оскільки як вбачається з вказаної постанови ОСОБА_1 визнано винним та накладено стягнення за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вчинене останнім 31 серпня 2022 року, відтак на дату складення протоколу серії ААД №177366 від 23 вересня 2023 року минуло більше року. Враховуючи наведене, подія адміністративного правопорушення (31 серпня 2022) описана в постанові суду від 26 вересня 2022 року по справі №724/1770/22 перебуває поза межами річного строку відносно події, що описана у фабулі протоколу серії ААД №177366 від 23 вересня 2023 року.

Отже в матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, які давали підстави вважати, що ОСОБА_1 інкриміноване йому правопорушення вчинив повторно протягом року.

Сукупність усіх досліджених доказів, вказує на те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суддя вважає за необхідне дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

Обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність за адміністративне правопорушення суддею не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, а також особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.130 ч.1 КУпАП та до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суддя вважає, що адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника і запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, приходжу до висновку, що оскільки ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, тому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З 01.01.2023 року цей розмір становить 536,80 грн. (2684х0,2=536,80).

Оскільки на ОСОБА_1 постановою суду накладено адміністративне стягнення, то з нього підлягає стягненню судовий збір у сумі 536,80 грн. в дохід держави.

На підставі ст. 126 ч.5, ч.1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 251, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Справи про адміністративні правопорушення №724/2178/23 за ст.126 ч.5 КУпАП, №724/2180/23 за ст.130 ч.1 КУпАП, №724/2323/23 за ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження та присвоїти єдиний номер 724/2178/23, провадження 3/724/1180/23.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.5 ст.126, ч. 1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення: штраф у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Суддя: Сергій Миколайович СКРИПНИК