ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/4412/23 Головуючий в 1 інст. Звєздова Н.С.
Провадження № 33/807/690/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Молоткової В.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Молоткової В.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2023 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя місцевого суду встановив: 07.05.2023 р. о 17 год. 10 хв. в Запорізькій області, Пологівський район, на автодорозі Н-08 Бориспіль-Дінпро-Запоріжжя-Маріуполь, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу відмовився під час відео фіксації. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Молоткова В.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, без встановлення в повному обсязі обставин у справі, з покладенням в основу неналежних доказів та безпідставним відхиленням доказів, що мають значення для правильного вирішення справи.

Свої доводи апелянт мотивує тим, що в протоколі не зазначено, на який пристрій здійснювався відеозапис, долучений до матеріалів справи. З самого відеозапису неможливо об`єктивно встановити хронологію подій, що мали місце 07.05.2023 р., відео не містить доказів, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, законність вимог працівників поліції та обґрунтованість їх підозри щодо перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, а також щодо дотримання процедури огляду, передбаченої ст. 266 КУпАП, а тому, на думку адвоката, він не може слугувати доказом вини у вчиненні даного правопорушення.

Адвокат Молоткова В.В. зазначає, що зафіксовані на відео обставини щодо пропозиції водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння не відповідають відомостям, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння з зазначенням відповідних ознак.

З відеозапису не вбачається наявність ознак будь-якого сп`яніння у ОСОБА_1 , поведінка його адекватна та відповідає обстановці.

Адвокат вважає, що запропонований працівниками поліції огляд на стан сп`яніння було проведено з істотними порушеннями, що є підставою для визнання встановленого факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння недійсним.

Крім того, захисник звертає увагу, що суд першої інстанції як на доказ провини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, послався на рапорти співробітників поліції, які взагалі не мали братися судом до уваги, оскільки поліцейські є зацікавленими особами, а тому їхні рапорти не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Адвокат вважає, що при складанні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейськими не зібрано належних і допустимих доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а самі його дії при встановлених судом обставинах не створюють склад вказаного адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Молоткової В.В., яка зазначила про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності її підзахисного, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Молоткову В.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №178778 від 07.05.2023 р. підтверджується: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.05.2023 р. (а.с.3); диском з відеозаписом події.

Дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що у ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, про що було вказано у акті огляду, а також у відповідному направленні.

Одночасно відображено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як з використанням спеціального технічного засобу Алкотестер «Драгер» 6810, так і у медичному закладі.

Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Доводи сторони захисту, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає непереконливими.

При цьому, особливості цього провадження дійсно засвідчують відсутність фіксації щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак факт керування підтверджується іншими доказами у справі, які суд не може залишити без уваги.

Так, із відеозапису події, долученого до справи, зафіксовано спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , який знаходиться біля транспортного засобу з відкритим капотом. Із зазначеного діалогу вбачається, що ОСОБА_1 є учасником дорожньо-транспортної пригоди. Будь яких висловлювань та заперечень щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 не висловлює.

В чіткій послідовності відеозаписом зафіксовані дії співробітників поліції, а саме перевірка документів водія, пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, відмова ОСОБА_1 , роз`яснення наслідків відмови, оголошення про складання протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, на питання поліцейських щодо вживання алкоголю, ОСОБА_1 повідомляє про те, що вчора пив, сьогодні ні, й повторно відмовляється від освідування.

Отже, на думку апеляційного суду факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та зупинки транспортного засобу у вказаний час та у зазначеному місці за сприйнятих даних з відеоматеріалу не викликає сумніву.

Зафіксований стан водія у вигляді поведінки, що відповідала обстановці, та відсутності явно виражених ознак сп`яніння, не впливає на висновки суду щодо виявлення у водія ознак сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота та порушення мови. Наявність цих ознак засвідчують обгрунтованість висловленої працівником патрульної поліції пропозиції щодо проходження водієм відповідного огляду.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення посилання на пристрій, яким здійснювався відеозапис, не спростовує зафіксовані долученим до протоколу записом відомості, які повністю співвідносяться з письмовими доказами по справі.

На переконання апеляційного суду працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП, а зафіксовані на відео події наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення у рамках даної справи.

При цьому самі зафіксовані обставини, які мали місце за участю ОСОБА_1 не оспорюються апелянтом.

Відеоматеріал також відображає відмову ОСОБА_1 від запропонованого огляду як на місці зупинки, так і у медичному закладі, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами захисника про те, що рапорт працівників поліції не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, разом з тим по даній справі наявні інші докази, які в своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №624338, за міркуваннями апелянта, на виправдання своїх незаконних дій працівниками поліції, та обставини прийняття згаданої постанови, не впливають на висновки суду в рамках даної справи відносно ОСОБА_1 , та не можуть бути предметом розгляду в даному провадженні через призму складеного відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Молоткової В.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2023 р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник

Дата документу Справа № 336/4412/23