ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року місто Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Чернишова Є.Ю. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 918141, ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини, а саме виражався на адресу останньої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 866613, ОСОБА_1 18.08.2023 року близько 21 год. 00 хв. перебуваючи в п`яному вигляді прийшов додому до своєї тещі та пошкодив вхідні двері до будинку та пошкодив скло автомобіля, чим вчинив дрібне хуліганство.

Захисник Махлай О.В. подав клопотання про закриття провадження по справі, в якому вказав на наявність підстав для закриття провадження у справі з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд вважає за необхідне об`єднати справу № 381/3971/23, провадження № 3/381/2146/23 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, зі справою № 381/3973/23, провадження № 3/381/2147/23 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. ч.1 173-2 КУпАП, присвоївши об`єднаній справі № 381/3971/23, провадження 3/381/2146/23.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо).

Судом встановлено, що у сім`ї виник конфлікт, але завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілим чи можливість завдання такої шкоди будь-якими доказами не доведено, оскільки з пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено, що у них виник конфлікт на побутовому грунті.

Так, конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт - ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Разом з тим, не у компетенції суду урегульовувати конфліктні ситуації в сім`ях у порядку норм КУпАП.

Суд вважає, що відсутня подія вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки суду не надано жодних доказів на підтвердження обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 173 КУпАП встановлено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Для визначення поняття громадський порядок суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок - це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести під`їзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоров`я, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт; стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Також обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наслідки у вигляді порушення громадського спокою і спокою громадян.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП, а саме не зазначено якими саме діями ОСОБА_1 було порушено громадський порядок і спокій громадян, що є наслідком дрібного хуліганства, наслідком якого є відповідальність за ст.173 КУпАП.

Ні із протоколу, ні з інших доданих до нього письмових документів, в тому числі пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не вбачається порушення громадського порядку і спокою громадян, а вбачається виникнення суперечки між останніми.

Наявність таких неприязних відносин повністю виключає склад хуліганства.

З огляду на викладене вище знаходжу, що кваліфікація правопорушення є невірною.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173-2, 279-280, 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи №№ 381/3971/23, 381/3973/23 про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 ст.173, ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єднаній справі відносно ОСОБА_1 за ст.173, ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушенняприсвоїти номер 381/3971/23.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173, ч 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Є.Ю. Чернишова