Справа № 487/5746/23
Провадження № 3/487/2034/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Сердюк В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Миколаївського районного управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 178 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2023 р. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене за ч. 1 ст.178 КУпАП, серія ВАВ № 820782, в якому зазначено: 18.07.2023 р. о 02:31 год. в м. Миколаєві по вул. Крилова біля буд. 12/4 ОСОБА_1 розпивала алкогольні напої, а саме пиво «Львівське» вміст спирту 4,3%, чим ображала людську гідність та громадську мораль, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, причини не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи встановлено, що станом на час інкримінованого правопорушення -18 липня 2023 року ОСОБА_1 булав неповнолітньою.

Відповідно до ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники), які мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу.

Окрім того, згідно з Рекомендацією N R (87) 20 Комітету міністрів державам-членам «Про соціальний вплив на злочинність неповнолітніх» (прийнятою Комітетом міністрів 17 вересня 1987 року на 410-му засіданні заступників міністрів) при відправленні правосуддя стосовно неповнолітніх слід, зміцнювати правовий статус неповнолітніх під час розгляду справи, у тому числі під час розслідування поліцією, визнаючи, крім іншого:

- право використовувати захисника, який може, у разі необхідності, бути офіційно призначений і послуги якого оплачує держава;

- право на присутність батьків або іншого законного представника, які мають бути поінформовані з самого початку процесу.

Таким чином, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.

При цьому, правовий статус неповнолітнього, як особи, що не володіє повним обсягом дієздатності, для належної реалізації права на захист потребує залучення законного представника в незалежності від наявності про це клопотання неповнолітнього.

Проте, матеріали справи не містять даних, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та відібрання у неповнолітньої пояснень були присутні законний представник або захисник, що є порушенням права на захист та залишилось поза увагою працівника поліції, яким складався протокол про адміністративне правопорушення.

Окремо суд звертає увагу на те, що диспозицією ч.1 ст. 178 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, тобто, об`єктивна сторона вказаного правопорушення, виходячи зі змісту вказаної правової норми, полягає у вчиненні різних дій:

1) у розпиванні пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях;

2) у появі в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Проте у протоколі не конкретизовано у чому ж полягало порушення у розпиванні пива на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях чи у появі в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність чи мораль.

Викладаючи суть правопорушення, поліцейський частково поєднав два склади адміністративного правопорушення, через що суть обвинувачення фактично конкретно не визначена.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі, а відповідно не може бути предметом судового розгляду.

Суд будучі органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Дослідивши та перевіривши під час судового розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить до переконання про недоведеність провини ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», а відтак відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Пунктом п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.178 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст. 294 КУпАП.

Суддя: З.М. Сухаревич