Справа № 235/1061/23
Провадження № 3/235/654/23

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 жовтня 2023 року суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Корнєєва І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Покровського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює на ШУ «Покровське», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2023 року о 01.20 год., водій ОСОБА_1 в м. Покровськ Донецької області по вул. Северна, 12, керував транспортним засобом автомобілем марки Renault Megane, д/н НОМЕР_1 в порушення п. 2.5 ПДР України, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від продуття газоаналізатора «Драгер 6810» та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 574084 від 04.09.2023.

Гр. ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення ознайомлений , що підтверджується його підписом у протоколі, від особистих пояснень в протоколі відмовився, до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Маруценко С.В. надав заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 574084 від 04.09.2023, в яких зазначив, що у провадженні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області знаходиться справа № 235/1061/23 про адміністративне правопорушення (керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), відповідно до якої ОСОБА_1 викликається до суду на судове засідання, призначене на 28.09.2023 08:30 год. Відповідно до укладеного договору доручення ОСОБА_1 надається правова допомога, ним як захисником у справі № 235/1061/23 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КЗпАП. З метою реалізації та захисту прав ОСОБА_1 сторона захисту ознайомилась із матеріалами справи № 235/1061/23 про адміністративне правопорушення. З`ясувавши обставини та матеріали справи № 235/1061/23 звертає увагу суду на наступне: Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 04.09.2023 серії ААД № 574084 (далі Спірний протокол) вбачається, що спірний протокол складено відносно гр. ОСОБА_1 , згідно якого він обвинувачується у скоєнні адміністративного правопорушення за яке передбачена відповідальність частиною 1 ст. 130 КУпАП. У мотивувальній частині спірного протоколу зазначено, що 04.09.2023р. о 1:20 год. у м.Покровську по вул.Северна, 12 водій ОСОБА_1 керував авто Renault, днз. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. Свідків та потерпілих не зафіксовано, до протоколу додано відеозапис на диске із боді камери, направлення на огляд, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у Покровський наркологічний диспансер, рапорт старшого інспектора Покровського РУП ГУНП, акт огляду. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Протокол про адміністративне правопорушення по суті є обвинувальним актом. Крім того, уряд України у справі «Надточій проти України» № 7460/03 від 15 травня 2008 року визнав, що КУпАП має карний кримінально-правовий характер п. 21 рішення Європейського суду з прав людини у вказаній справі, а тому процесуальні норми КУпАП кореспондуються з процесуальними нормами КПК України. Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Цей принцип презумпції невинуватості узгоджується з положенням Європейської конвенції з прав людини, визначеними ч. 2 ст. 6, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Ознайомившись із матеріалами справи № 235/1061/23 вважає, що зі змісту спірного протоколу в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Правові підстави обґрунтованості заперечення: Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до спірного протоколу події спілкування ОСОБА_1 із поліцейськими фіксувались за допомогою нагрудної боді камери. У матеріалах справи № 235/1061/23 знаходиться диск (зовнішній накопичувач відео інформації) який має два файла. Встановити походження інформації у цих файлах, зокрема з якого пристрою вона записана, коли та де на думку захисту неможливо. Отже інформація, яка міститься на диску долученого до матеріалів справи № 235/1061/23 може бути отримана в інший спосіб та без допомоги нагрудної боді камери, має два фрагменти із різними подіями, які зафіксовані у різний час та різних місцях. Між тим, із відеозаписів подій, які знаходяться на диску не вбачається, що ОСОБА_1 рухався на автомобілі перебуваючи за кермом, немає також фіксації зупинки автомобіля поліцейським на якому нібито їхав за кермом ОСОБА_1 . Крім цього інформація на СD диску не може містити відомостей про події щодо зупинки автомобіля ОСОБА_1 та що саме він керував ним, оскільки самої зупинки не було. Коли поліцейські підійшли до ОСОБА_1 він знаходився на узбіччі дороги біля автомобіля із виключеним двигуном. ОСОБА_1 нікуди не їхав на автомобілі та очікував свого знайомого, який побачивши підїжаючих поліцейських злякався та втік. Цей знайомий віз ОСОБА_1 до дому на автомобілі Renault, днз. НОМЕР_1 , зупинившись на узбіччі дороги, він відійшов від машини справити потребу, повернувшись до авто знайомий побачив під`їжджаюче поліцейське авто, злякався та втік. Із відеозапису, який знаходиться у матеріалах справи № 235/1061/23 неможливо з`ясувати куди та з якою метою поліцейські рухаються в автомобілі із увімкненим спеціальним звуковим сигналом. О 1:14:43 04.09.2023 спеціальний звуковий сигнал вимкнено, о 1:14:51 04.09.2023 транспортний засіб поліцейських зупинився, перед транспортним засобом, який знаходився на лівому боці дороги. О 1:14:58 04.09.2023 поліцейський підійшов до автомобіля з боку сидіння водія, за кермом автомобіля нікого не було, двері зачинені. Біля автомобіля з правого боку знаходився ОСОБА_1 , який стояв поряд із автомобілем. О 1:15:16 04.09.2023 на вимогу поліцейського надати документи ОСОБА_1 повідомив, що він не є водієм цього автомобіля. Із відеозапису можна припустити, що поліцейські рухаючись на автомобілі побачили на краю проїжджої частина автомобіль, який стояв із увімкненим світлом фар у комендантську годину. З метою з`ясування мети зупинки поліцейські зупинились біля автомобіля по заду, де побачили ОСОБА_1 . Оскільки ОСОБА_1 перебував сам біля автомобіля, поліцейський дійшов помилкових висновків, що ОСОБА_1 був водієм автомобіля Renault, днз. НОМЕР_1 . Отже, як вбачається з матеріалів справи, поліцією не доведено належними та достатніми доказами події зупинки автомобіля Renault, днз. НОМЕР_1 на якому, нібито рухався ОСОБА_1 , що саме він керував ним (факту перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля під час керування ним). Пояснення свідків у спірному протоколі відсутні так само як і у матеріалах справи, отже підтвердити події зазначені у спірному протоколі у інший спосіб не передбачається можливим. Між тим, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження №К/9901/1403/17 зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. В матеріалах справи № 235/1061/23, у спірному протоколі про адміністративне правопорушення не містяться відомостей про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, відсутне: номер та серія відеокамери, дату її виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. Не зазначення таких даних, не дає можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру щодо подій зазначених у спірному протоколі проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху. Ці обставини в свою чергу позбавляють можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були поліцейськими під час складання даного протоколу, дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання. Також слід зазначити, що відповідно до пункту 2 розділу 3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Отже відеозапис на оптичному диску, який доданий до матеріалів справи, не повинен мати ознаків переривання. Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є: 1) керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого); 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом. Виходячи із наведеного слід дійти висновку, що у справі відсутні належні та достатні докази щоб поза розумним сумнівом стверджувати про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння, оскільки цей факт керування жодним чином не доведений. 2. Пункт 2.5. ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст.266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008року №1103 (далі - Порядок), даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Отже порушення здійснення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки працівником поліції, як того вимагає законє є і порушення норм складання протоколу, тому в силу ст. 266 ч. 5 КУпАП такий огляд, та складений за його наслідками протокол про адміністративне правопорушення є недійсним. Пунктом 4 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 передбачено, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). В матеріалах справи № 242/1164/23 акт огляду на стан сп`яніння не оформлено належним чином. 3. Із відео файлів, що знаходяться у матеріалах справи № 235/1061/23 не вбачається технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки. Тобто, з наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як про це зазначено у спірному протоколі про адміністративне правопорушення. Склад об`єктивної сторони адміністративного правопорушення за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння). Відсутність у справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка відмовилась проходити огляд на стан сп`яніння - виключає можливість притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом. Отже, факт керування транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення, який не знайшов свого підтвердження в матеріалах справи № 235/1061/23. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи не додано. Між тим, згідно п.1.10 Правил дорожнього руху, передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення трактористамашиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. У даному випадку ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що в межах зазначених у спірному протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх судовий розгляд. Таким чином, спірний протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні такого адміністративного правопорушення. Оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення здійснюються відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395). В порушення п.10 розділу XV Інструкції №1394 спірний протокол складено не читабельним почерком. Із відео файлів, що знаходяться у матеріалах справи № 235/1061/23, вбачається, що поліцейський поводив себе не компетентно. Не назвав свого прізвища, посаду, спеціальне звання, не надав для огляду службове посвідчення, не повідомив про права ОСОБА_1 , які вимоги нормативно-правових актів він порушив, які наслідки відмови від огляду на стан сп`яніння мають бути застосовані до нього. Поліцейський в порушення ст..44 Закону України «Про Національну поліцію» застосував до ОСОБА_1 фізичну силу, тим самим перевищив свої службові повноваження (запис - 1:15:15 04.09.2023). Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. В рішенні ЄСПЛ, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності. У справі «Малофєєв проти Росії та Карелін проти Росії», суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Відповідно до п.1 ч.1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що оскільки матеріали справи № 235/1061/23 не містять жодних доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справу необхідно закрити, та розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 та у його відсутність, як його захисника за наявними у справі матеріалами із урахуванням цього заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.09.2023 серії ААД № 574084.

Суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, обов`язковість явки якого положеннями ст. 268 КУпАП не визначена.

При цьому суддею враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України", сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дослідивши матеріали справи про адміністративного правопорушення, суддя приходить до наступних висновків.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписи ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі та досліджених суддею у судовому засіданні доказів.

Зокрема, даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 574084 від 04.09.2023, згідно якого водій ОСОБА_1 04.09.2023 о 01.20 год., в м. Покровськ, Донецької обл., по вул. Северна, 12, керував транспортним засобом автомобілем Renault Megane, д/н НОМЕР_1 в порушення п. 2.5 ПДР України, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від продуття газоаналізатора «Драгер 6810» та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, (а.с. 1);

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або пересування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції сп`яніння, згідно якого 04.09.2023 о 01.30 год. водій ОСОБА_1 направлявся на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 2);

-актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3);

-рапорту старшого інспектора Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Гіжина В.В., згідно якого 04.09.2023 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 8626 від 04.09.2023 як порушення ПДР на підставі повідомлення зі служби 102 про те що, 04.09.2023 о 00.29 за адресою м. Покровськ, вул. Михайла Драгомонова водій авто «РЕНО», д/н НОМЕР_1 перебуває п`яний водій (заявник ОСОБА_2 ) (а.с. 4);

-пояснень ОСОБА_2 , згідно яких ОСОБА_1 є її чоловіком, з яким вони купили за дорученням транспортний засіб Renault Megane, д/н НОМЕР_1 . В цей день її чоловік вночі запізнився з роботи та приїхав о 00.20 год., однак не заходячи до дому поїхав в невідомому напрямку. На її думку він знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Потім вона з метою інформування звернулася на лінію 102, куди поїхав її чоловік їй не було відомо, т.я. друзів та знайомих в м. Покровськ в них не має, бо вони переселенці з смт Курахівка. На телефон чоловік не відповідає, бо він вимкнутий. Просить не проводити ніякої перевірки, вважає, що чоловік переночує десь у автомобілі та повернеться додому, таке вже траплялося раніше (а.с. 5);

-відеозапису означеної події з боді камери поліцейського та відеорегістратора патрульного автомобіля, якими підтверджується, що водію ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки Renault Megane, д/н НОМЕР_1 , поліцейський запропонував пройти тест на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога, на що останній відмовився (а.с. 6).

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Для перевірки доводів адвоката Маруценка С.В. ,які викладені у його запереченнях, суддею викликано та допитано свідків,які були учасниками подій.

Так,свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 є її чоловіком. 03.09.2023 він був на лікарняному. В той день він ходив, до лікаря, йому продовжили лікарняний до 06.09.2023, тому що чекали аналізи. В той день він вирішив ремонтувати автомобіль, та вони поїхали на ринок за запчастинами. На ринку посварилися. Приїхали додому з ринку. Приблизно о 15.00 год. він з кимось розмовляв по телефону за ремонт автомобіля, казав що треба яма. Потім кудись пішов , а вона займалася своїми справами. Приблизно о 24.00 год., вона почула, що він прийшов додому. Чула, що він у дворі з кимось розмовляє. Вона вийшла у двір, спитала чи він дома, він відповів, що дома. Вона бачила, що він був з ким-то. Хто це, вона не знає. Потім почула, що завівся транспортний засіб, вийшла у двір та побачила, автомобіль виїжджає з двору, ворота відкриті, вона підійшла до машини, стала його кликати та казати, що викликає поліцію. З машини ніхто не вийшов, хто був за кермом, вона не бачила. Чоловік за кермо не міг сісти в нетверезому стані. Коли приїхала поліція , ворота ще були відкриті. Вона казала працівникам поліції, що він не міг сісти за кермо, але вони сказали дати пояснення, що він був за кермом, а то буде неправдивий виклик. Чоловік їй казав, що з ним був його друг військовий, але вона його не знає, чоловік прізвище та ім`я друга не називав.

Надаючи оцінку цим показам свідка ОСОБА_2 , суддя зазначає, що показання,які дані свідком ОСОБА_2 у судовому засіданні , спростовуються показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Так,свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що він працює в Покровському РУП ВРПП. В той день надійшло повідомлення на лінію 102 від дружини ОСОБА_1 . Вони приїхали на зазначену адресу, ворота були відкриті, супруга повідомила, що чоловік випивав дома, та вони посварилися, він сів за кермо та уїхав. Це був вже пізній вечір. Коли вона надавала пояснення, вівся запис на бодікамеру. Якщо запис зберігся, він може його надати. Письмові пояснення відібрали. Погроз про притягнення до відповідальності за неправдивий виклик не висказувалося. Потім вони направилися в район вул. Степана Бовкуна, 1. Коли їхали , метрів за 400 побачили даний транспортний засіб, який їхав в бік хутора Запорізький. Вони включили проблискові маячки, синьо-червоний звуковий сигнал, транспортний засіб почав ускорюватися в бік хутора Запорізький, на 1 вулиці повернув праворуч, виїхав на трасу Покровськ-Родинське-Добропілля в бік міста Покровськ, після чого повернув праворуч в бік госпиталя. З поля зору автомобіль не вибував. Автомобіль зупинився біля госпіталя. Безпосередньо відразу вони під`їхали до автомобіля. Водій вийшов з переднього пасажирського сидіння та пояснив, що він пасажир даного транспортного засобу, а водій пішов. Інших осіб не було. ОСОБА_1 надав документи на перевірку. Вони йому зробили зауваження, щоб він не вчиняв противоправні діяння. ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після чого вони йому запропонували продути газоанализатор «Драгер 6810» та пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, на що він відмовився. Потім склали протокол. По інструкції вони повинні вказати, що ведеться відео зйомка на нагрудну бодікамеру, це й було зазначено в протоколі. Бодікамера включається безпосередньо при спілкуванні з громадянином. Причиною зупинки даного транспортного засобу було повідомлення дружини водія на лінію 102. Дружина чітко вказала, що чоловік був один, про інших осіб нічого не повідомляла, в т.ч. про військових. Дружина казала., що вони переселенці, та ні до кого він поїхати не може, т.я. друзів та знайомих в цьому місті в нього немає.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він працює в Покровському РУП ВРПП. В той день, приблизно після 23 години, йому та його напарнику повідомили, що надійшло повідомлення на лінію 102 від дружини ОСОБА_1 . Коли вони приїхали на адресу, зазначену в повідомленні, то побачили, що ворота були відкриті. До них вийшла ОСОБА_1 ,яка повідомила, що її чоловік вживав алкогольні напої вдома, а потім вони посварилися та чоловік сів за кермо автомобіля та поїхав . Коли вона надавала пояснення, вівся запис на бодікамеру. Вони від ОСОБА_2 відібрали письмові пояснення. Дружині ОСОБА_1 ніхто не погрожував притягненням до відповідальності за неправдивий виклик не висказував. Він та напарник ОСОБА_5 направилися в район вул. Степана Бовкуна, 1. Приблизно за 400 метрів вони побачили даний автомобіль , який їхав в бік хутора Запорізький.На автомобілі вони включили пробліскові маячки, синьо-червоний звуковий сигнал, але транспортний засіб пришвидшив рух та рухався в бік хутора Запорізький, та на першій вулиці повернув праворуч, виїхавши на трасу Покровськ-Родинське-Добропілля в бік міста Покровськ. Далі транспортний засіцд повернув праворуч в бік госпиталя. Транспортний засіб був постійно в їх полі зору. ОСОБА_1 зупинився біля госпіталя. Вони відразу під`їхали до автомобіля. Водій вийшов з переднього пасажирського сидіння та пояснив, що він пасажир , а водій пішов. Інших осіб при русі автомобіля , його зупинці , вони не бачили. Вони у ОСОБА_1 перевірили документи , ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`ягніння,внаслідок чого йому запропонували продути газоаналізатор «Драгер 6810» та пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, але ОСОБА_1 відмовився. На підставі цих обставин було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Провадилася відео зйомка спілкування з ОСОБА_1 на нагрудну бодікамеру,а рух автомобіля зафіксовано на відеорегистраторі. Причиною зупинки данного транспортного засобу було повідомлення дружини водія на лінію 102. Дружина ОСОБА_1 добровільно сама вказала, що чоловік був один, про інших осіб ,в т.ч. й про військових,не повідомляла. Дружина ОСОБА_1 пояснення давала добровільно , що зафіксовано на відео з боді камери за місцем її мешкання , диск з відеозаписом цього він подав до канцелярії суду з заявою про долучення його до справи. Дружина ОСОБА_1 казала, що чоловік ні до кого поїхати не міг, друзів та знайомих в цьому місті в нього немає, бо вони переселенці.

В судовому засіданні проглянуто відеозапис, який надав до канцелярії суду свідок ОСОБА_4 , з якого вбачається, що працівниками поліції прочитано дружині ОСОБА_1 надані нею пояснення, вона зазначила в цих поясненнях, що пояснення записані з її слів та нею прочитані, додаткових пояснень щодо іншої особи, в т.ч. військового не надала.

Зазначені пояснення ОСОБА_2 працівниками поліції додано до матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи , що свідок ОСОБА_2 є дружиною особи,яка притягається до адміністративної відповідальності, данні нею показання у судовому засіданні не підтверджуються наявними у справі доказами , тому суддя критично відноситься до цих показань свідка та оцінює їх як бажання свідка допомогти своєму чоловіку уникнути покарання за вчинене ним адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 та адвоката Маруценка С.В. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовується, окрім показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ще й відеозаписом з відеокамери працівника поліції, який вівся при складанні протоколу та доданий до матеріалів справи, з якого вбачається, транспортний засіб Renault Megane, д/н НОМЕР_1 , рухається по місцевості в темний час доби. Зазначений автомобіль постійно знаходиться в полі зору відеореєстратору, встановленому в автомобілі поліції. Тривалу відстань працівники поліції наздоганяли цей автомобіль, коли автомобіль зупинився , спрацювали стопсигнали. Автомобіль зупинився на невеликій відстані, а саме кілька метрів, від автомобіля поліції. Автомобіль з поля зору поліцейських не вибував. Коли автомобіль зупинився, з автомобіля ніхто не виходив, в т.ч. з водійського сидіння. Безпосередньо після зупинки автомобіля Renault Megane, д/н НОМЕР_1 , до нього підійшли працівники поліції, які виявили ОСОБА_1 на передньому пасажирському сидінні. ОСОБА_1 вийшов з автомобіля з боку пасажирського сидіння. Працівниками поліції було встановлено особу ОСОБА_1 , було роз`яснено права та обов`язки, перевірено документи. ОСОБА_1 зазначив, що не керував даним транспортним засобом, від продуття газоаналізатору «Драгер 6810» та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, відмовився, мотивуючи це тим, що він не керував транспортним засобом. ОСОБА_1 було повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення та направлено до суду для розгляду, роз`яснено про отримання всій інформації щодо розгляду справи на сайті «Судова влада» або в канцелярії суду. У ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія та відсторонено від керування. Працівниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено, що на лінію 102 надійшло повідомлення від його дружини, про те що він керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції, повідомили ОСОБА_1 , що на відео регістраторі зафіксовано, як він їхав, що з автомобіля ніхто не виходив,а після зупинки автомобіля він опинився на пасажирському сидінні.

Отже, суддя визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт його керування транспортним засобом та відмови його від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Суддя зазначає, що а ні свідком ОСОБА_2 , ані особою ,яка притягається до адміністративної відповідальності , ОСОБА_1 , ані адвокатом Маруценко С.В. не зазначено прізвища, ім`я особи ,яка ніби то керувала транспортним засобом замість ОСОБА_1 , що ставить під сумнів , що така особа під час подій була присутня взагалі.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року N 1452/735.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я N 1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України N 1103 від 17.12.2008 р.

Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

На неодноразову вимогу поліцейського пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, або у лікаря нарколога у медичному закладі, відмовився.

На думку судді, працівниками поліції дотримано вимоги закону щодо засвідчення факту відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, тому твердження адвоката Маруценка С.В. про зворотне не заслуговують на увагу.

Посилання адвоката Маруценка С.В. на відсутність безперервності відеозапису є безпідставними, оскільки сама процедура відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, проводилася на відеозапис безперервно, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні відеофайлом, а отже, фіксування відмови проведено у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18 грудня 2018 року за N 1026.

Доводи адвоката Маруценка С.В. про те, що наявний в матеріалах справи акт огляду не оформлений належним чином суддею не приймаються, оскільки форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є законодавчо передбаченою і наведена в додатку 1 до Інструкції N 1452/735, а відсутність доказів ознайомлення ОСОБА_1 з даним направленням є логічним та не викликає сумнівів у належному дотриманні поліцейськими вимог законодавства під час проведення процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, оскільки з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 беззаперечно відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Суддя приходить до висновку , що доводи адвоката Маруценка С.В. про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає доводи ОСОБА_1 та його адвоката Маруценка С.В. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є захисною версією з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При винесенні рішення, суддя не може взяти до уваги інші доводи сторони захисту, оскільки такі в повному обсязі спростовуються відеозаписом, та розцінює критично невизнання вини ОСОБА_6 у вчиненому правопорушенні, оскільки воно повністю спростовується дослідженими в судовому засіданні матеріалами провадження. Підстави, які б давали можливість судді вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи. Доводи адвоката Маруценка С.В. суддя розцінює як такі, що мають формальний характер і спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Крім того, вказуючи про порушення працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, адвокат не надає до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейських до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання як спроби ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Слід також зазначити, що наголошуючи на тому, що зобов`язані були вчинити працівники поліції, посилаючись на спеціальні інструкції, адвокат залишив поза увагою положення розділу II Правил дорожнього руху України, згідно з якими поряд з гарантованими правами водія, існують обов`язки, які водій зобов`язаний неухильно виконувати і невиконання яких тягне за собою адміністративну відповідальність.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Вбачається, що ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про необґрунтованість доводів адвоката Маруценка С.В. та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за ст. 130 ч. 1 КУпАП та його дії вірно кваліфіковані за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Пом`якшуючих обставин в силу ст. 34 КпАП України не встановлено, обтяжуючих обставин, визначених ст. 35 КпАП України не встановлено.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, керуючись ст. 280 КпАП України суд з`ясував: що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КпАП України (його провина знайшла своє підтвердження під час розгляду справи про адміністративне правопорушення); наявні підстави для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Враховуючи обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, характеристику правопорушника, з метою подальшого запобігання скоєння порушення в майбутньому, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення з порушника також підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст.ст. 9, 130 ч. 1, 276, 279, 280 ,283 , 285, 287 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. (Розрахунковий рахунок UA0005001 Отримувач коштів - Донецьке УК/Донецька область/21081300 МФО 899998 Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 574084 від 04.09.2023).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Повний текст постанови оголошений 31 жовтня 2023 року о 12.30 год.

Суддя :