Єд. унік. № 243/120/23
Провадження № 3/243/187/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2023 року

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Краматорського РУП № 4 ГУНП у Донецькій області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

09.01.2023 року о 14 годині 45 хвилин у с. Андріївка Краматорського району Донецької області по вул. Миру, будинок №7 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Touareg номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від продування алкотестера Драгер та від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, ухилився в присутності двох свідків, відповівши відмовою, чим порушивши п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не визнав та показав, що 09.01.2023 року в денний час доби він рухався у с. Андріївка Краматорського району Донецької області на автомобілі Volkswagen Touareg. В цей момент він не впорався з керуванням та автомобіль виїхав на зустрічну смугу, в наслідок чого сталося ДТП. Всі його свідчення, які містяться на відеозапису, він надавав за порадою поліцейських. В той день він алкоголь не вживав, огляд на стан алкогольного сп`яніння йому запропонували більш ніж через 2 години з моменту приїзду працівників поліції, але він відмовився, оскільки їхав з бойової позиції та хотів скоріше відпочити. Протокол при ньому не складався, підписи в протоколі не його, він ні чого не підписував, копію не отримував, направлення до наркології йому не видавали. Після цього ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився. На підставі договору про надання правової допомоги від 09.02.2023 року надав право представляти свої інтереси адвокату Павличуку В.П.

Адвокат Павличук В.П. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що в протоколi про адміністративне правопорушення пiд ознаками алкогольного сп`яніння поліцейським вказано: «різкий запах алкоголю з ротової порожнини», що не є ознаками алкогольного сп`янiння у вiдповiдностi до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобiв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування пiд впливом лiкарських препаратiв, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому, не можуть слугувати доказовою базою щодо знаходження ОСОБА_1 в станi алкогольного сп`яніння. Також вказав, що у ОСОБА_1 були всi законнi пiдстави відмовитись від освідування, оскільки працівники поліції мали запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння відразу по приїзду на місце ДТП, а вони це зробили значно пізніше, після спливу двох годин, відведених чинним законодавством. Вказав, що працівниками поліції були порушенi норми чинного законодавства щодо фіксації правопорушення i оформлення матерiалiв, а саме, в протоколi не зазначено технiчний прилад за допомогою якого була здiйснена відео фіксація, крім того, працівники поліції не забезпечили безперервнiсть відеофіксації самого правопорушення, а на самому вiдео вiдсутнi дата та час зйомки. Просить суд поставитись критично до пояснень свiдкiв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони надали iдентичнi пояснения, які були написані працiвником поліції. Також звертає увагу суду на відсутність письмового оформлення працiвниками поліції направления ОСОБА_1 на медичний огляд до вiдповiдного закладу охорони здоров`я. Наполгав, що сам протокол ОСОБА_1 не підписував, сві підписи, які містяться в протоколі, зроблені не ОСОБА_1 , а поліцейські не мали при собі алкотестера.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 9 січня 2023 року він, керуючи автомобілем, рухався з м. Добропілля у м. Краматорськ. В с Андріївка близько 14 -00 год. на зустріч його автомобілю виїхав автомобіль Volkswagen Touareg та сталося зіткнення. За кермом автомобілю Volkswagen Touareg був ОСОБА_1 . Під час складання протоколів ОСОБА_1 ні куди не відлучався, перебував на місті події. Задля підписання протоколу він та ОСОБА_1 підходили до працівників поліції по черзі. Також вказав, що претензій до ОСОБА_1 не має.

В судовому засіданні інспектро СРПП ВП № 4КРУП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенант поліції Агеєнко Є.Г., будучи допитаним у якості особи, що склала адміністративний протокол, показав, що зимою 2023 року, приблизно в 16 годині, більш точну дату та час він не пам`ятає, він за викликом прибув до міста ДТП у с. Андріївка м. Слов`янська на місті було встановлено, що ДТП сталося за участю двох автомоблів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В ході огляду міста події було виявлено, що водій автомобілю Volkswagen Touareg має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з ротовою порожнини. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місті події за допомогою алкторестера «Драгер», або у медичному закладі водій автомобілю Volkswagen Touareg відмовився, у зв`язку із чим на останнього було складеного протокол за ст.. 130 КУпАП. Відмова водія фіксувалася за допомогою бодікамери, але, через низьку температуру, камера працювала не тривалий час. Прокол складався у присутності водія та підписувався ним особисто. Також вказав, що ним видавалося направлення на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, але про це в протоколі відмітка не була зроблена, оскільки це не передбачено формою протоколу.

Суд, вислухавши доводи осіб,що беруть участь по справі, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив наступне.

Факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та винуватість у його вчиненні ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в ході судового розгляду справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 153940 від 09.01.2023 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що водій ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`янння за допомогою алкотестера Драгер та в медичній установі; відеозаписом, який додано до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_7 в від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

Вказані докази у своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винність останнього у його скоєнні. Вищевказані докази, на переконання суду, є належними, обґрунтованими, допустимими, узгоджуються між собою і в повній мірі підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Заперечення адвоката Павличука В.П. суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Зазначена працівником поліції в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 153940 від 09.01.2023 року ознака алкогольного сп`яніння виявлена у ОСОБА_1 , а саме: «різкий запах алкоголю з ротової порожнини» не збігається структурно з послідовністю слів ознаки «запах алкоголю з порожнини рота», як передбачено в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобiв ознак алкогольного, наркотичного чи iншого сп`янiння або перебування пiд впливом лiкарських препаратiв, що знижують увагу та швидкість реакції», проте, за своїм логічним тлумаченням і визначенням, повністю відповідає цій ознаці, а тому, ці доводи адвоката є зайвим формалізмом та не приймаються до уваги.

Щодо доводів адвоката про обов`язок поліцейських відразу по прибуттю на місце ДТП запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у справі № 158/1606/20 зазначив, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, тілесних ушкоджень учасникам ДТП завдано не було, а тому, підстави для проведення огляду на визначення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння виникло у працівника поліції не по факту події ДТП, а після виявлення в останнього ознак алкогольного сп`яніння у виді різкого запаху алкоголю з ротової порожнини.

Таким чином, вимоги ч.4 ст. 266 КУпАП, згідно якої огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох

годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, працівником поліції порушено не було. Крім того, на думку суду, тривалість періоду не проведення огляду на стан сп`яніння не збільшує ймовірність позитивного результату наявності алкоголю в організмі, а, навпаки, зменшує її.

Сумніви адвоката щодо достовірності письмових пояснень свiдкiв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд вважає необґрунтованими, оскільки складання письмових пояснень працівником поліції зі слів не забороняється законом, крім того, як видно з тексту пояснень, свідки власноруч зазначили, що пояснення з їх слів записані вірно, ними прочитані, доповнень, зауважень не мають, після чого підписали зазначені пояснення.

Суд вважає недоцільним виклик вказаних свідків для допиту в судовому засіданні, оскільки останні були свідками лише відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, в той час, як факт такої відмови в повній мірі відображений на відеозапису та не заперечується стороною захисту. На думку суду, виклик вказаних свідків до судового засідання обумовлений бажанням сторони захисту створити по справі штучну тяганину з метою спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи адвоката Павличука В.П. про відсутність письмового направлення водія на огляд до медичного закладу, як такі, що безумовно свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі, судом не приймаються, оскільки, на думку суду, відсутність письмового направлення не може бути підставою для визнання всієї процедури проходження огляду на стан сп`яніння такою, що проведена з порушеннями чинного законодавства. Надані матеріали справи у повному обсязі підтверджують факт пропонування працівником поліції ОСОБА_1 пройти саме огляд в медичному закладі, що за своїм змістом та правовою визначеністю вже є направленням.

Крім того, інспектро СРПП ВП № 4КРУП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенант поліції Агеєнко Є.Г. в судовому засіданні підтвердив, що таке направлення складалося, але не було вручено ОСОБА_8 , оскільки останній відмовився від проходження огляду.

З урахуванням доведеності факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місті, суд вважає не слушними й доводи адвоката про відсутність у поліцейських алкотестрера.

Заперечення адвоката Павличука В.П. щодо не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення посилання на технiчний засiб, за допомогою якого було здiйснено вiдеозапис правопорушення, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Як на підставу своїх заперечень адвокат посилається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (справа № 428/2769/17; адміністративне провадження №К/9901/1667/17) від 24.01.2019 року, а також на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (справа N 524/5536/17; адміністративне провадження № К/9901/1403/17)

Проте, у вищевказаних постановах мова ведеться про постанову у справі про адміністративне правопорушення, а не про протокол. В той же час, стаття 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, а також Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксовані не в автоматичному режимі не вимагають зазначення засобу відеофіксації саме у протоколі про адміністративне правопорушення.

Належними є докази, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом першої інстанції, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Відеозапис не є недопустимим доказом, як вважає адвокат, оскільки був здійснений на підставі п. 1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, у відповідності до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП був долучений до протоколу та наданий до суду та виходячи із положень ст.251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Показаннями свідка ОСОБА_4 та інспектра СРПП ВП № 4КРУП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенант поліції Агеєнко Є.Г. в повній мірі спростовуються доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не був присутній під час складання протоколу та не підписував документи.

Інші доводи на які посилається адвокат, не приймаються судом до уваги, оскільки є необґрунтованими, недоведеними, алогічними та такими, що не мають доказового значення по

справі та, на думку суду, є спробою уникнути ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз вищевказаних норм законодавства доводить суду, що законодавець чітко визначив вичерпний перелік підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 130 КУпАП і кожна ця обставина як окрема так і у сукупності з іншими є по суті складовою адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд вважає доведеним факт не виконання ОСОБА_1 вимог п. 2.5. ПДР України, а тому, провина останнього у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі.

За аналогічного обґрунтування суд вважає клопотання сторони захисту про закриття провадження по справі необґрунтованим, недоведеним та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення на, думку суду, буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 536,80 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 280, 283-284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на рахунок отримувача: UA0005001,отримувач коштів: Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір на користь держави в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, рахунок отримувача: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков