26.10.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/883/23
Провадження № 3/533/491/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження: м. Кременчук Полтавської області; громадянки України; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; не працює; заміжня; має на утриманні неповнолітню дитину 2016 року народження; реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено; до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалась,

- за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 10.09.2023 серії АПР18 №554468 у цей день 10.09.2023 громадянка ОСОБА_1 ухилилася від виховання та виконання батьківських обов`язків, що призвело до того, що її малолітня донька ОСОБА_2 залишилася без нагляду та загубилася, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Громадянка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, будь-яких заяв, клопотань чи письмових пояснень, заперечень суду не подала, була обізнана про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується її особистим підписом у відповідній графі протоколу. Також згідно з відміткою у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» - погодилася з викладеним у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Положеннями ч. 1 ст. 277 КУпАП визначено п`ятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч. 1 ст.184 КУпАП не є обов`язковою.

Відтак, суддя відповідно до вимог ст. 268 КУпАП уважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 38 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановив таке.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей у виді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглянувши матеріали справи, суд уважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не доведена.

На підтвердження визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суду надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 10.09.2023 серії АПР18 № 554468;

- рапорт працівника поліції про отримання заяви ОСОБА_1 про зникнення 10.09.2023 дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- рапорт працівника поліції Станіслава Телятника від 10.09.2023 про виїзд за повідомленням гр. ОСОБА_1 про те, що 10.09.2023 близько 15.00 зникла її донька ОСОБА_3 , яка гуляла на задньому дворі. По приїзду на місце події та проведення пошукових заходів місце знаходження дитини було встановлено, остання перебувала неподалік від дому та ховалася на дереві. Також було встановлено, що малолітня ОСОБА_3 перебувала на подвір`ї свого дому без нагляду дорослих, у результаті чого змогла безперешкодно покинути подвір`я та блукати по селу у період з 15.00 до 19.30. Ураховуючи викладені обставини у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 10.09.2023, відповідно до яких вона зранку 10.09.2023 поралася по господарству, а її троє дітей гралися на подвір`ї позаду будинку. Близько 15.00 години до неї підійшла її донька ОСОБА_5 (10 років) і повідомила, що ОСОБА_6 пішла до свого однокласника ОСОБА_7 , який проживає неподалік, на що вона як мати сказала ОСОБА_5 , щоб та пішла до ОСОБА_7 та привела ОСОБА_6 додому. Через деякий час ОСОБА_5 повернулася та повідомила, що ОСОБА_6 у ОСОБА_7 немає. Негайно після цього вона разом з матір`ю та матір`ю чоловіка розпочали пошуки ОСОБА_6 по селу, а коли зрозуміли, що не можуть її знайти, то зателефонували до поліції. Працівники поліції знайшли ОСОБА_6 на дереві, де вона ховалася неподалік на відстані 30 метрів від будинку. Також повідомила, що ОСОБА_6 часто самостійно ходить до свого однокласника, і раніше такого не траплялося;

- фотоматеріали.

Проте жоден з наданих доказів не свідчить про те, що ОСОБА_1 «ухилися від виховання та виконання батьківських обов`язків», як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з не забезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.

Із матеріалів справи слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 донька ОСОБА_1 - ОСОБА_6 2016 року народження, зникла, що, на думку уповноваженої особи, що склала протокол, свідчить про ухилення ОСОБА_1 як матері від виконання батьківських обов`язків.

З рапорту працівника поліції від 10.09.2023 вбачається, що у цей день 10.09.2023 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 6826 від 10.09.2023 як зникнення особи безвісти. У результаті опрацювання вказаної інформації встановлено таке: 10.09.2023 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 10.09.2023 о 19 год. 34 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , близько 15 год. 00 хв. зникла дитина заявниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 7 років, гуляла на задньому дворі дома. Раніше траплялася, що дитина ховалася, але виходила сама (а.с. 4).

Відповідно до рапорту працівника поліції Станіслава Телятника працівниками поліції було здійснено виїзд на місце пригоди за повідомленням заявниці ОСОБА_1 по факту зникнення її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході огляду місця події та проведенням пошукових заходів місце знаходження зниклої ОСОБА_3 було встановлено: дитина знаходилась неподалік від дома та ховалася на дереві (а.с. 5).

З рапорту працівника поліції також вбачається, що саме мати звернулася до органу поліції за допомогою з метою встановлення місця знаходження її доньки, яка зникла у цей же день незадовго до повідомлення.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що саме ОСОБА_1 як мати неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася до органу поліції негайно як тільки виявила зникнення своєї доньки. Тобто саме мати вжила заходи необхідні та потрібні у даній ситуації з метою негайного сповіщення органу поліції про факт зникнення доньки та з метою встановлення її місця знаходження, що спростовує версію органу поліції про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , з яким вона погодилася, не може бути визнаний достатнім та належним доказом по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, суддя приходить до висновку, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями ч. 1 ст. 184, 247, ст. 276-279, 280, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.П. Козир