ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/2713/22 Головуючий в 1 інст. Сидорова М.В.
Провадження № 33/807/202/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі захисників адвокатів Корсіка Я.І., Ганчаренка П.П., потерпілого ОСОБА_1 , представника потерпілого адвоката Козлова О.Ю., за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Козлова О.Ю. на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2022 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в місті Гуково Ростовської області російської федерації, не працює, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що до Хортицького районного суду м. Запоріжжя для розгляду по суті надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 .

Згідно протоколу ААБ №067350 зазначено, що 08.08.2022 року о 12.50 годин в м. Запоріжжя Хортицький район, вул. Василя Сергієнка, біля буд. №7, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz В180» номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п. 2.3 «б», 10.1 ПДР, під час зміни напрямку руху була неуважна, вчасно не зреагувала на зміну дорожньої обстановки, не переконалась у безпеці та скоїла зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 2110», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, травмованих немає. Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

Суд першої інстанції, перевіривши наведені обставини у протоколі та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі представник потерпілого у справі ОСОБА_1 адвокат Козлов О.Ю. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що суд належним чином не перевірив пояснення ОСОБА_1 , які були наданні в судовому засіданні.

Вважає, що висновок експерта є неповним, суперечливим та необґрунтованим.

Суд першої інстанції відмовив в допиті ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 та призначення додаткової судової авто-технічної експертизи.

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати та постанови нове рішення, яким визначити ОСОБА_2 виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Корсіка Я.І., потерпілого ОСОБА_1 , представника потерпілого адвоката Козлова О.Ю.; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга представника потерпілого задоволенню не підлягає із зазначених нижче підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Згідно з абз. 3,5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.

Перевіркою матеріалів справи щодо ОСОБА_2 встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №067350 (а.с.1) 08.08.2022 року о 12.50 годин в м. Запоріжжя Хортицький район, вул. Василя Сергієнка, біля буд.№7, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz В180» номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.2.3 «б», 10.1 ПДР, під час зміни напрямку руху була неуважна, вчасно не зреагувала на зміну дорожньої обстановки, не переконалась у безпеці та скоїла зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 2110», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. травмованих немає. Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст.124 КУпАП. ОСОБА_2 інкриміновано порушення вимог п. 2.3б та п.10.1 ПДР України.

Пунктом 2.3Б ПДР України передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

В основу вищенаведеного обвинувачення покладені наступні докази:

- схема місця ДТП (а.с.2), якою визначено напрямок руху транспортних засобів. Розташування транспортних засобів після ДТП. Вказана схема підписана всіма учасниками без зауважень;

- письмові пояснення потерпілого ОСОБА_1 (а.с.3), в яких він вказав, що він здійснював рух з кільця пр. Юбілейному по вул. Василя Сергієнка в напрямок зупинки «Диспетчерська» на автомобіля ВАЗ 2110. В 12 годин 50 хвилин автомобіль д.н. НОМЕР_1 чорного кольору почав здійснювати маневр розвороту, котрий перегородив дорогу для руху. Внаслідок вказаного, відбулося зіткнення;

- фотосвітлини з місця ДТП (а.с.5, 97, 99-101), якими зафіксовані транспортні засобі після ДТП та їх механічні пошкодження.

В суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_2 надала письмові пояснення (а.с.16), в яких пояснила, що вона вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. Вказала, що у зазначені в протоколі день, час та місці вона рухалась на автомобілі «Mercedes-Benz В180» номерний знак НОМЕР_1 , зі сторони пр. Ювілейного в напрямок вул. Ентузіастів зі швидкістю близька 20-30 км/год. на відстані приблизно 0,5 м. від центру дороги (пунктирної дорожньої розмітки). Погода була сонячна, проїзна частина суха. З метою розвороту, вона увімкнула покажчик лівого повороту, подивилась у ліве дзеркало заднього виду та переконавшись, що попутний автомобіль «ВАЗ 2110», номерний знак НОМЕР_2 , який зі швидкістю близька 50 км/год. рухався позаду в межах її смуги на великій від неї відстані, приступила до виконання маневру. Коли її автомобіль вже знаходився на зустрічній смузі, вона боковим зором побачила, як автомобіль «ВАЗ 2110» почав виїжджати на смугу зустрічного руху. Вона інстинктивно повернула кермо праворуч, проте все одно відбулось зіткнення передньої лівої частини її автомобіля з передньою правою частиною автомобіля «ВАЗ 2110» біля лівого краю дороги. Перешкод, пішоходів, інших транспортних засобів в цей час поряд не було.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що саме через дії ОСОБА_2 сталось ДТП та просив врахувати його додаткові письмові пояснення (а.с.24), долучені вході судового розгляду. Вказаними поясненнями потерпілий вказує, що він здійснював рух зі швидкістю 50 км/год по вулиці Василя Сергієнка з боку з пр. Ювіленйного, приблизно 0,5 1 м від роздільної смуги руху. Попереду на відстані 15-20 метрів приблизно 1 м від правового краю дороги навпроти будинку №7 по вул. Василя Сергієнка зі швидкістю 20-30 км/год рухався автомобіль д.н. НОМЕР_1 . ОСОБА_1 почав випереджати вказаний автомобіль, при цьому змістився ближче до розподільної смуги руху. Несподівано для потерпілого автомобіль д.н. НОМЕР_1 , без покажчика повороту, почав здійснювати розворот на зустрічну смугу, тим самим перекриваючи рух для автомобіля ВАЗ 2110. Потерпілий під час вказаного, не встиг загальмувати, відбулося зіткнення правою передньої частиною автомобіля ВАЗ 2110 з лівою передньою частиною автомобіля НОМЕР_1 . З часу початку маневру розвороту автомобіля НОМЕР_1 до зіткнення з автомобілем ВАЗ 2110 д.н. НОМЕР_2 пройшло 1-2 секунди часу. Відповідно до технічної характеристики автомобіля «Mercedes-Benz В180», номерний знак НОМЕР_1 , його довжина становить 4,419 метрів, діаметр розвороту 11 метрів. Таким чином саме через дії ОСОБА_4 сталось ДТП.

В судовому засіданні суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_1 додатково пояснив, що зіткнення автомобілів відбулося на розділювальній смузі (посередині) дороги, в той час коли він тільки почав виїжджати на зустрічну проїзну частину, щоб обігнати автомобіль НОМЕР_1 .

Під час судового розгляду в суді першої інстанції було призначено судову експертизу.

Відповідно до висновку експерта від 04.11.2022 року за №СЕ-19/108-22/13071-ІТ (а.с.33-40) визначити причинний зв`язок між діями ОСОБА_2 та наслідками у вигляді ДТП, як за поясненнями обвинуваченої, так і за поясненнями потерпілого визначити неможливо, оскільки не вистачає вихідних даних для проведення дослідження.

Експертом зазначено, що під час дослідження не вдалося можливим встановити причинний зв`язок, оскільки на місці пригоди відсутні будь-які сліди (сліди гальмування, кочення, ковзання або інше), які би вказували на траєкторію руху транспортних засобі до мамонту зіткнення або швидкість руху або інші параметри, які задані для дослідження, при цьому на схемі місця ДТП відсутня прив`язка ЛЕП, відносно країв проїзної частини, як по ширині, так і по довжині, що унеможливлює аналіз відміченого місця зіткнення. Матеріали справи не містить характер виконання маневру, кут повороту рульового керма з врахуванням кута повороту передніх керованих коліс, відсутні дані стосовно дій водія ОСОБА_2 при виконанні маневру розвороту.

Під час судового засідання в суді апеляційної інстанції було допитано ОСОБА_4 , яка надала пояснення, які відрізняються від пояснень в суд першої інстанції. Зазначила, що вона керування автомобілем НОМЕР_1 почала рух знаходячись на відстані 0,5 1,0 м від правового краю проїзної частини, проїхала 5-7 метрів, автомобіль зупинився вздовж розподільної смуги, лівим колесами на розподільній смузі, перед початком маневру розвороту, ОСОБА_2 подивилась назад та побачила, що автомобіль ВАЗ 2110 д.н. НОМЕР_2 знаходиться далеко позаду на її смузі руху, після чого, не подивившись, де знаходиться автомобіль почала маневр розвороту на зустрічну смугу руху, майже одразу відбулося зіткнення автомобілів. Місце зіткнення середина зустрічної смуги руху, після чого автомобілі понесло до бордюру зустрічної смуги. Вдарившись об бордюр автомобілі зупинились.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що місце зіткнення транспортних засобів знаходилось на розподільній смузі руху.

Вказав, що під час руху автомобіль ОСОБА_2 був попереду. Під час події він опереджав автомобіль ОСОБА_2 . В цей час, вказаний автомобіль здійснив різкий маневр ліворуч, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів.

Представник потерпілого адвокат Козлов О.Ю. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, яке відбулося 05.05.2023 року заявив клопотання про призначення повторної судової авто-технічної експертизи.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 05.05.2023 року клопотання представника потерпілого про призначення повторної судової авто-технічної експертизи задоволено.

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи №19/108-23/8063-ІТ від 28.07.2023 року експертом зазначено, що через недостатність необхідних вихідних даних не можливо встановити причинний зв`язку між діями ОСОБА_2 та наслідками у вигляді ДТП.

Апеляційній суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що матеріали справи не містять прямих доказів винуватості ОСОБА_2 в тому, що через її дії відбулось зіткнення транспортних засобів.

На підтвердження вини ОСОБА_2 вказує лише складений протокол про адміністративне правопорушення, а інші докази не дають суду підтавав для ухвалення висновку, що через дії ОСОБА_2 відбулося ДТП.

Крім того, схема місця ДТП має істотні недоліки, що неодноразово було підтверджено висновками експертів.

Інші докази також не дають суду встановити наявність причинного зв`язку між діями водія ОСОБА_2 та наслідками, що унеможливлює встановлення вини за інкримінованим порушенням.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги, оскільки матеріали справи не місять достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що на підтвердження факту порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху України, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду вказує лише складений протокол про адміністративне правопорушення, натомість всі інші докази беззаперечно на це не вказують.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_2 інкримінованого їй адміністративного правопорушення та містять істотні недоліки, усунення яких поза межами строків адміністративного провадження є неможливим.

З огляду на викладене, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови місцевого суду, яка є законною та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга апелянта задоволення не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Козлова О.Ю., залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2022 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 337/2713/22