КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 760/15240/22

Суддя в суді першої інстанції: Педенко А.М.

Провадження № 33/824/4671/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Котляр К.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Воронюка Сергія Олександровича на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік (а.с. 52-54).

Не погодившись з вказаною постановою, 20 вересня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Воронюк С.О. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та постановити нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог скарги зазначав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена. Вказував, що 04 жовтня 2022 року ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, був зупинений працівниками поліції та щодо нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Перевіривши ОСОБА_1 по базі працівники поліції повідомили, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, тому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Спочатку ОСОБА_1 відмовився проходити огляд, а через пару хвилин погодився. Проте поліцейські схиляли водія до відмови від проходження огляду на місці зупинки, надавши йому недостовірну інформацію. У подальшому ОСОБА_1 стало зле та його госпіталізували. Працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, дозволили покинути місце зупинки, не склали в присутності водія протокол, не вручили його копію, не роз`яснили права.

Крім того, згідно посадових інструкцій інспекторів, які склали протокол про адміністративне правопорушення, встановлено, що у повноваження відповідних осіб не входить складання адміністративних матеріалів (протоколів, постанов), а тому патрульні діяли поза межами повноважень. Також відсутній безперервний відеозапис подій, що ставить під сумнів об`єктивність дій співробітників.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначав, що 30 серпня 2023 року в межах строку на апеляційне оскарження подав апеляційну скаргу на оскаржувану постанову, проте, постановою Київського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року скаргу було повернуто у зв`язку з ненаданням договору про надання правової допомоги.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апелянт ОСОБА_1 , його захисник - адвокат Воронюк С.А. у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, до суду не прибув, проте неявка прокурора за чинним законодавством України не перешкоджає розглядові адміністративної справи (а.с. 93, 97-99).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України" № 16652/04).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Воронюка С.А., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову Солом`янського районного суду міста Києва було винесено 21 серпня 2023 року (а.с. 52-54).

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Вперше з апеляційною скаргою на вказану постанову захисник ОСОБА_1 - адвокат Воронюк С.О. звернувся до суду 30 серпня 2023 року, тобто в межах передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП строку на апеляційне оскарження (а.с. 57-67).

Постановою Київського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Воронюка С.О. на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року було повернуто у зв`язку з неподанням належних документів на підтвердження повноважень адвоката на надання правової допомоги (а.с. 70-71).

Доказів отримання захисником ОСОБА_1 - адвокатом Воронюком С.О. повернутої судом апеляційної скарги матеріали справи не містять.

20 вересня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Воронюк С.О. подав до суду апеляційну скаргу вдруге (а.с. 74-88).

З метою реалізації права на апеляційне оскарження, частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження. Так, за змістом положень вказаної ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачена можливість, у разі пропущення особою десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, поновлення такого строку судом за відповідним клопотанням апелянта.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд дійшов висновку, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови районного суду з поважних причин, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 376453, складеним 04 жовтня 2022 року, о 17 год. 20 хв. по вул. Митрополита Липківського, 39 у м. Києві, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Toyota RAV4», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу долучено відеозапис з нагрудних камер поліцейських 471742, 471733 (а.с. 3).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 , та у графі для надання пояснень зазначив, що не згоден.

Протокол про адміністративне правопорушення також підписаний поліцейським, який його склав, який своїм підписом підтвердив, що ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Пунктом 2.5. ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

З наявного у матеріалах справи рапорту інспекторів взводу № 1 роти 2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 04 жовтня 2022 року вбачається, що о 17 год. 20 хв. було виявлено як водій «Toyota RAV4», р.н. НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху. Встановлено, що водієм є ОСОБА_1 , щодо якого на місці було винесено постанову БАД № 435054 за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Під час спілкування з водієм в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з рота, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудні камери. У зв`язку з відмовою пройти огляд на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення. Водій під час складання протоколу пропонував неправомірну вигоду, потім консультувався по телефону, потім викликав швидку медичну допомогу у зв`язку з підвищенням тиску. На місце події прибула бригада швидкої допомоги, після огляду ОСОБА_1 лікарем повідомлено, що тиск в нормі (130/80). До приїзду швидкої допомоги ОСОБА_1 був ознайомлений з протоколом, отримав його копію, що засвідчив підписом (а.с. 2).

Дані обставини були підтверджені інспекторами взводу № 1 роти 2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в засіданні суду першої інстанції, яких було допитано як свідків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Воронюк С.О. вказував, що адміністративні матеріали оформлялися співробітниками батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції, у повноваження яких згідно посадових інструкцій не входить складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд перевірив такі доводи та визнав їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до п. 1 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

За ч. 2 п. 3 Розділу І Інструкції, підрозділ поліції - підрозділи Департаменту патрульної поліції та територіальні (відокремлені) підрозділи територіальних органів поліції, працівники яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах.

Згідно наданої суду першої інстанції відповіді командира батальйону із забезпечення супроводження № 14324/41/31-2023 від 11 серпня 2023 року встановлено, що згідно з підпунктом 3 пункту 1 розділу ІІ посадової інструкції інспектора поліції, затвердженої наказом ДПП від 28.02.2019 № 379 (в редакції наказу від 26.04.2019 № 791), основними завданнями діяльності інспектора БЗС ДПП - є регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Також, згідно з п. 5 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від 16 до 18 років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до ст. 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення, у тому числі за ст. 130 КУпАП.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що захисник ОСОБА_1 - адвокат Воронюк С.О. подавав скаргу на дії співробітників Департаменту патрульної поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, проте, до суду не надано і судом не встановлено об`єктивних доказів протиправних дій працівника поліції, який склав протокол, у т.ч. за результатами службового розслідування Департаменту патрульної поліції (а.с. 18-23).

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Воронюк С.О. посилався на те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки працівники поліції схиляли ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду, надавши йому недостовірну інформацію.

З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівниками поліції після винесення постанови стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП було виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя та поведінка, яка не відповідає обстановці. У зв`язку з цим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до закладу охорони здоров`я. З відеозапису чітко вбачається, що водій відмовився від проходження огляду, тому працівник поліції склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3).

Вищенаведене спростовує доводи апелянта, що його провокували на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на відеозаписі чітко зафіксовано, що ніяких роз`яснень до відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння поліцейські не надавали.

Натомість з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що після відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та під час складання протоколу поліцейським, ОСОБА_1 підійшов до поліцейських та просив вимкнути камеру, вирішити питання, потім зазначив «давайте я вам дихну». У відповідь працівники поліції повторно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи у закладі охорони здоров`я, проте, ОСОБА_1 не надав згоду на проходження огляду, згодом дзвонив адвокату, вказував працівникам поліції, що у нього піднявся тиск та просив викликати швидку допомогу.

Суд першої інстанції, розцінив дії ОСОБА_1 в їх сукупності як фактичну відмову від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. З таким висновком погодився і апеляційний суд.

Також необґрунтованими є посилання апелянта на те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не може бути належним та допустимим доказом з огляду на порушення його безперервності, оскільки у матеріалах справи наявний повний відеозапис з нагрудної камери працівника поліції на компакт-диску з моменту зупинки транспортного засобу і до моменту вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та прибуття швидкої допомоги, на якому зафіксовано неодноразові пропозиції працівника поліції пройти огляд і відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці так і медичному закладі (а.с. 3).

Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення направлення на огляд до закладу охорони здоров`я та даних про відсторонення водія від керування транспортним засобом не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

Отже, відсутні підстави для скасування постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Воронюку Сергію Олександровичу строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Воронюка Сергія Олександровича - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець