КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвоката Олексієнка М.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Олексієнка М.М. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2023,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2023 провадження стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Адвокат Олексієнко М.М. подав в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді місцевого суду, винести нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Виключити з мотивувальної частини посилання на те, що зіткнення транспортних засобів відбулось не тільки з вини ОСОБА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд помилково закрив провадження у справі без встановлення вини ОСОБА_1 . Крім того звертає увагу, що суд у постанові помилково зазначив про те, що зіткнення автомобілів відбулося не тільки з вини ОСОБА_1 , оскільки суд не може вийти за межі складеного протоколу і встановити вину іншого учасника.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_2 , адвоката Олексієнка М.М., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №144739 від 11.07.2023, ОСОБА_1 11.07.2023 о 15 год. 50 хв., керуючи автомобілем «IVECO MAGIRUS» д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «SCHMITZ.S01» д.н.з. НОМЕР_2 , на 21 км+400 метрів автодороги М-06, здійснюючи поворот праворуч в напрямку головної дороги, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем «BMW328i» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який також виконував поворот праворуч, чим порушив вимоги п. 10.4 ПДР України. При зіткненні транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до вимог КУпАП, у разі, якщо вину особи не доведено, провадження у справі закривається на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Однак, мотивувальна частина оскаржуваної постанови містить посилання на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України.

Висновки суду першої інстанції щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, є правильними та учасниками провадження не оскаржуються.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком), зокрема, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП, застосування адміністративного стягнення, як у даному випадку і звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, допускається лише до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Проте, встановивши у відповідності до положень ст. 280 КУпАП винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не зазначив про це у резолютивній частині даної постанови.

Висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП, відповідає вимогам КУпАП та матеріалам провадження.

Таким чином, постанову судді місцевого суду необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі необхідно закрити на підставі ст.22 КУпАП.

Крім того суд звертає увагу, що відповідно до вимог КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону узгоджуються з правовою позицією, викладеною в рішенні Європейського суду з прав людини «Малофеєв проти Росії», де зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принцип рівності сторін процесу.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнень, передбачених санкціями статей КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно ч.2 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження

Таким чином, суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки в такому разі перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В порушення вказаних норм, суд першої інстанції, зазначивши про те, що зіткнення автомобілів відбулося не лише з вини ОСОБА_1 , вийшов за межі складеного протоколу.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини оскаржуваної постанови посилання на те, що зіткнення транспортних засобів відбулось не тільки з вини ОСОБА_1 .

За таких обставин, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Керуючись п.7 ст.247, ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Олексієнка М.М. в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2023 відносно ОСОБА_1 скасувати в частині прийнятого рішення про звільнення порушника від адміністративної відповідальності та прийняти в цій частині нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі ст.22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Виключити з мотивувальної частини постанови посилання на те, що зіткнення транспортних засобів відбулось не тільки з вини ОСОБА_1 .

В решті постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2023 відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя