Справа № 392/1023/23
Провадження № 3/392/512/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду у Кіровоградській області Бадердінова А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

11.06.2023 року о 01 год. 10 хв. в с. Хмельове по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Mercedes с-220" державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager» та в закладі охорони здоров`я відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 12.07.2023, 22.08.2023, 18.09.2023 та 09.10.2023 року не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у спосіб визначений ст. 277-2 КупАП, шляхом направлення судової повістки за вказаним в протоколі про адміністративне правопорушення місцем проживання, про що свідчать повернуті конверти на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», «адресат відмовився» (а.с.17, 18).

Крім того, повідомлявся за номером телефону вказаному у протоколі про адміністративне правопорушення, про що свідчить оформлена телефонограма (а.с.11), також повідомлявся смс - повідомленням за вказаним номером телефону у заяві на отримання електронних повісток, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додатку «Viber» (а.с.12), та доставку доставку смс повідомлення (а.с.14).

Окрім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, де наявний підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свідчить, що останній, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що дана справа розглядається Маловисківським районним судом Кіровоградської області не вжив заходів для явки до суду. Враховуючи, вище викладене особа зобов`язана сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Більше того, на офіційному сайті Маловисківського районного суду Кіровоградської області (https://mv.kr.court.gov.ua, в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справи, призначених до розгляду» з моменту призначення справи до розгляду до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання. З огляду на вказане, було вжито передбачених законодавством заходів для повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Слід також відзначити, що і Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Згідно ст.268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, вище викладене особа зобов`язана сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки подальше відкладення розгляду справ нівелюватиме завдання КУпАП, якими є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, приходжу до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується, наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ № 003398 від 11.06.2023 року, в якому зафіксовано, що 11.06.2023 року о 01 год. 10 хв. в с. Хмельове по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Mercedes с-220" державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager» та в закладі охорони здоров`я відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме, огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками: тремтіння пальців рук, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, провести огляд за допомогою "Drager - ALKOTEST" ОСОБА_1 відмовився;

- відеозаписами на DVD - R диску з відео файлами №№ _001, _002, _003 від 11.06.2023 року, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 , які безсумнівно підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що 11.06.2023 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з порушенням комендантської години. При перевірці документів в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію працівників поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту вживання ним алкогольних напоїв.

Надаючи оцінку вищезазначеним доказам, судом відзначається, що дані, які у них викладенні узгоджуються між собою та іншими доказам у справі не спростовуються, як і не суперечать дійсним обставинам справи, встановленим судом.

Вказані докази є належними і допустимими, взаємоузгоджуються між собою, та на їх основі у визначеному законом порядку у повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Так, уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 , висувається порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі Правила дорожнього руху).

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відмовляючись від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5ПДР України.

Крім того, виходячи із вище наведених та досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, було дотримано процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, передбачену Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Положеннями ч. 1 ст.130КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

При цьому, судом зауважується, що відповідно до довідки виданої ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, інспектором САП Титаренко А., вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , згідно обліку ОВС посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

Поряд з цим, судом відзначається, що відповідно до визначення поняття «водій» наданому Правилами дорожнього руху - водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Разом з тим, судом відзначається, що на даний час на території України є чинними положення Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради ПВР УРСР «Про ратифікацію Конвенції про шляховий рух» № 2614-VIII від 25.04.1974 зі змінами та доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01.05.1971 року, поправками від 28.09.2004 (далі Конвенція про дорожній рух).

Відповідно до п. «v» статті 1 «Визначення» Глави І «Загальні положення» Конвенції про дорожній рух «термін "водій" ("погонич") означає будь яку особу, яка керує транспортним засобом, автомобілем і т.д. (включаючи велосипеди) або, яка веде по дорогам худобу, стадо, або верхових тварин».

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищезазначене положення Конвенції про дорожній рух судом відзначається, що водієм є не лише особа, яка має посвідчення водія відповідної категорії, але й будь - яка особа, яка керує транспортним засобом, автомобілем і т.д., на підставі чого суд констатує, що ОСОБА_1 в розумінні міжнародного правового акту, що набрав чинності для України - Конвенції про дорожній рух, - на час вчинення адміністративного правопорушення 11.06.2023 року був водієм, а отже на нього поширюється й дія п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи вищевикладене, при накладенні стягнення відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП суд враховує: особу порушника, який відповідно до матеріалів справи, до адміністративної відповідальності не притягувався, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, а саме те, що дане правопорушення являється грубим порушенням Правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, при цьому не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо транспортної пригоди в такому випадку є значно підвищеною, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за ставками судового збору, чинними на час вчинення адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1,ч.1 ст. 130, 283, 284, 287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова