П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 607/19848/23

30 жовтня 2023 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №982173 від 02 жовтня 2023 року, 24 вересня 2023 року близько 19 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 перебуваючи на коридорі загального користування третього поверху будинку за АДРЕСА_2 , вчинив скандал із громадянкою ОСОБА_2 , в ході якого ображав її нецензурними словами та словесно погрожував, чим вчинив дрібне хуліганство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказав, що дій зазначених у протоколі не вчиняв. Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи без її участі. З приводу обставин викладених у протоколі зазначила, що її конфлікт із сусідом ОСОБА_1 вичерпаний, претензій до останнього немає. Просила не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмову заяву ОСОБА_2 , вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Так, проявом хуліганських дій є будь- які протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потреба суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складається у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння, як нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян, інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Суб`єктивна сторона правопорушення дрібне хуліганство, характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №982173 від 02 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 24 вересня 2023 року близько 19 год. 00 хв., перебуваючи на коридорі загального користування вчинив скандал із громадянкою ОСОБА_2 , в ході якого ображав її нецензурними словами та словесно погрожував.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі працівниками поліції долучено: електронний рапорт від 24 вересня 2023 року; письмову заяву ОСОБА_2 від 24 вересня 2023 року, згідно з якою остання просила притягнути до відповідальності її сусіда ОСОБА_1 , який систематично зловживає алкогольними напоями, а 24 вересня 2023 замахнувся, щоб вдарити її по лиці та її сестру; письмову заяву ОСОБА_2 від 25 вересня 2023 року, в якій остання просила не проводити перевірку з приводу її звернення, оскільки її конфлікт з сусідом вичерпаний, претензій до нього вона немає; письмові пояснення ОСОБА_3 від 02 жовтня 2023 року, згідно з якими останній повідомив, що був свідком як сусід на ім`я ОСОБА_4 виражався нецензурними словами та погрожував сусідці з квартири АДРЕСА_3 ; письмові пояснення ОСОБА_5 від 02 жовтня 2023 року, згідно з якими останній повідомив, що 24 вересня 2023 близько 21 год. до нього на роботу прийшла ОСОБА_2 та повідомила, що сусід ОСОБА_4 вчинив з нею конфлікт, під час якого ображав її нецензурними словами.

Інші докази в матеріалах справи відсутні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив обставини викладені у протоколі. Вказав, що дій зазначених у протоколі він не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, попередньо подала письмову заяву, згідно з якою просила не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, оскільки конфлікт між ними вичерпаний та претензій до останнього в неї немає.

Аналогічні обставини вказала ОСОБА_2 у своїй письмовій заяві від 25 вересня 2023 року, яка міститься в матеріалах справи ( а.с. 5).

Встановлено, що наявні у справі письмові докази є суперечливими в частині суті правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 .

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він перебуваючи на коридорі загального користування вчинив конфлікт із ОСОБА_2 , в ході якого ображав її нецензурними словами та словесно погрожував.

Проте, згідно письмової заяви ОСОБА_2 від 24 вересня 2023 року, остання просила притягнути до відповідальності її сусіда ОСОБА_1 , який систематично зловживає алкогольними напоями, а 24 вересня 2023 замахнувся, щоб вдарити її та сестру по лиці.

Письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , який не був безпосереднім свідком подій відображених у протоколі, є протилежними за змістом заяві потерпілої ОСОБА_2 від 25 вересня 2023 року, а тому існують обґрунтовані сумніви у доведеності вини ОСОБА_1 , які у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, трактуються на користь останнього.

Судом не встановлено доказів про хуліганський мотив поведінки, що є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення, зокрема не конкретизовано в чому саме полягало вираження нецензурними словами відносно громадянки ОСОБА_2 у коридорі загального користування.

У протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалах відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 мав намір проявити неповагу до існуючих правил та норм поведінки у суспільстві, які були б спрямовані на порушення громадського порядку, що вказує на відсутність у нього хуліганського мотиву.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, судом встановлено, що у них відсутні беззаперечні, належні та достатні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 порушив громадський порядок і спокій інших громадян, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони дрібного хуліганства.

Протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, так як в судовому засіданні не підтверджено беззаперечними та достатніми доказами обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому провадження в адміністративній справі слід закрити.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 173, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя Черніцька І.М.