Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І,

з участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника адвоката Волошина Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Кузьменюк Волошиної Н.М. на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 09 серпня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 09 серпня 2023 року ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 850 грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду слідує, що ОСОБА_1 неналежно виконує свої батьківські обов`язки по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_2 - 2009 року народження, який 23 квітня 2023 року в с. Зоря Рівненського району Рівненської області по вул. Конституції вчинив бійку із ОСОБА_3 - 2011 року народження.

У поданій апеляційній скарзі адвокат Кузьменюк Волошина Н.М, покликаючись на незаконність постанови суду першої інстанції, доводить, що ОСОБА_1 не порушувала своїх батьківських обов`язків, передбачених законодавством. Зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення від 10 липня 2023 року не долучено жодних доказів, які б підтверджували факт ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її неповнолітнього сина ОСОБА_4 . Просить скасувати постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 09 серпня 2023 року, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та поновити строк на апеляційне оскарження постанови від 09.08.2023 року, копію якої отримано 15.08.2023 року.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та її захисника адвоката Волошина Л.С. на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім?ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов?язані виховувати дитину, піклуватися про ї здоров?я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку ї природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов?язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Диспозиція ч.1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов?язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов?язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб?єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Положення ч.4 даної норми встановлюють адміністративну відповідальність батьків за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Так, диспозиція статті 184 КУпАП є бланкетною, тобто, відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов?язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Крім того, з аналізу положень ст. 184 КУпАП вбачається, що адміністративній відповідальності за ч.4 даної статті підлягають батьки, через ухилення яких від виконання своїх батьківських обов`язків дитина вчинила кримінальне правопорушення.

Таким чином, посадовою особою, що складає протокол, повинно бути чітко зазначено, від яких саме батьківських обов`язків щодо дитини ухилилися батьки (один з батьків).

Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №941743 від 10 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 , зазначені вище обставини та відомості в ньому не наведені, що є порушенням права ОСОБА_1 на захист, оскільки вона позбавлена таким чином можливості знати, в чому конкретно її звинувачують. При цьому проста вказівка в протоколі про те, що неповнолітній ОСОБА_2 вчинив бійку із ОСОБА_3 , не свідчить про повне встановлення обставин правопорушення.

При цьому, в матеріалах справи відсутнє рішення уповноваженого органу про те, що неповнолітнім ОСОБА_2 вчинено діяння, що містить ознаки злочину, відповідальність за яке передбачена Кримінальним кодексом України.

Як слідує з постанови про закриття кримінального провадження від 22 червня 2023 року, у ході проведення досудового розслідування не вдалося встановити причетність конкретної особи до вчинення кримінального проступку, а, відтак кримінальне провадження №0000211 від 27.04.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 2-5).

Із пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вбачається, що неповнолітній ОСОБА_2 не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , а при грі, ловлячи м`яч і відбігаючи назад, випадково спіткнувся через нього. При цьому вказали, що ОСОБА_9 відразу після цього вибачився перед ОСОБА_10 , на що останній висловився в сторону дітей нецензурною лайкою.

З наданої в розпорядження суду характеристики Зорянського ліцею вбачається, що за період навчання ОСОБА_4 у ліцеї ОСОБА_1 зарекомендувала себе, як чуйна, турботлива, спокійна, врівноважена мама, яка активно займається вихованням сина, стежить за його успішністю, навчальними досягненнями, зовнішнім виглядом, станом здоров`я та самопочуттям дитини, піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток сина. ОСОБА_1 систематично відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок із класним керівником, бере участь у загальношкільних заходах. Тактовна, терпляча, вміє знаходити компромісні рішення, сприяє підготовці дитини до свідомого життя у суспільстві, відносин в дусі патріотизму, взаєморозуміння, рівноправності всіх членів суспільства, злагоди і дружби, поваги до інших.

На переконання апеляційного суду, обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, і суд першої інстанції при розгляді цієї справи належним чином не з?ясував, зокрема, чи порушила ОСОБА_1 норму спеціального закону, яку саме, і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

Також суд першої інстанції не звернув уваги на те, що суб?єктивна сторона цього правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

На думку апеляційного суду, судом не було встановлено наявність у ОСОБА_1 умислу або необережності на вчинення цього адміністративного правопорушення. Відповідно суд першої інстанції не мав достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та визнав її вину доведеною передчасно, недостатньо врахувавши вищенаведене та закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи.

Керуючись 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 09 серпня 2023 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Т.І.Збитковська