Справа № 456/5029/23
Провадження № 3/456/2465/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

30 жовтня 2023 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю секретаря судового засідання Стасів О.Я., особи, який притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Зіміна М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення ВКЗ ДП «Центр судових сервісів», справу за матеріалами, котрі надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Голинь Калуського району Івано-Франківської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з базовою вищою богословською освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, користується пільгами, визначеними законодавством України для законних представників дітей з інвалідністю, раніше протягом року до адміністративної відповідальності притягався, -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 647263, складеного поліцейським ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області сержантом поліції Давидовим В.С. 26.09.2023 року о 00:01 год. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останньому ставиться в провину те, що він 25.09.2023 року о 23:45 год. по вул. Болехівська у м. Стрий Львівської області керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки FORD моделі TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя; тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі, із застосуванням при цьому технічних засобів відеозапису, відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, будучи належно та завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання з`явився, будучи обізнаним із своїми правами й обов`язками, визначеними у ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою провину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав. Надав пояснення, згідно з котрими він дійсно 25.09.2023 року пізно ввечері по вул. Болехівська у м. Стрий Львівської області керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки FORD моделі TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції по тій причині, що у керованому ним у темну пору доби автомобілі не горів задній габаритний ліхтар з правої сторони, з чим він погодився та у подальшому оплатив штраф за назване адміністративне правопорушення. Проте, майже одразу після зупинки керованого ним автомобіля, при перевірці наданих ним документів, працівники поліції почали стверджувати, що вбачають в нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме те, що його обличчя є блідим, а пальці на його руках тремтять. На це він здивувався та пояснив, що по обіді 25.09.2023 року виїхав з Рівненської області, де протягом кількох днів перебував у робочих та волонтерських цілях, а тому його вигляд є лише втомленим, проте обличчя його аж ніяк не бліде, а пальці рук не тремтять, що відверто їм продемонстрував. Надалі продовжував пояснювати, що є членом релігійної організації церкви ЄХБ «Переображення» у м. Калуш Івано-Франківської області, де також проповідує, і його релігійні переконання не допускають вживання алкогольних, наркотичних чи психотропних речовин, однак працівники поліції наполягали, що слід їхати у медичний заклад, або ж він може відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки керованого ним транспортного засобу та їхати додому. Він, не усвідомлюючи відповідні наслідки таких своїх дій, оскільки до цього дня не притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, а також враховуючи те, що поспішав, то ж вирішив зробити так, як йому про це вказали працівники поліції, після чого один з поліцейських залишився з ним на дорозі, а інший пішов в службовий автомобіль для того, щоб оформляти матеріали. У цей час той з поліцейських, який залишився з ним на дорозі, на його питання відповів, що на нього за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння може бути накладено судом стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. та позбавлено його права керування на один рік, від чого він жахнувся, та одразу підійшов до службового автомобіля, де сидів інший поліцейський, якому власне й повідомив, що хоче пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки це важливіше за його втому та поспіх додому, і якщо б йому одразу роз`яснили про відповідні наслідки, то він би однозначно погоджувався на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Незважаючи на те, що поліцейський у цей час лише почав заповнювати бланк направлення у медичний заклад, а відповідного протоколу про адміністративне правопорушення ще не було складено та навіть не розпочато заповнення відповідного бланку, поліцейський обурився таким його діям та вказав, що вже пізно їхати у медичний заклад й раніше треба було думати. Тому переконаний, що працівники поліції його просто обманули, й такими своїми діями сприяли тому, щоб його було безпідставно притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, заслухавши позицію захисника особи, який притягається до адміністративної відповідальності, взявши до уваги пояснення такої особи, надані ним у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху, порушення котрого ставиться у провину ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена нею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, зібрані матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення не підтверджують у цілому ту обставину, що особа, який притягається до адміністративної відповідальності, у вказаній дорожній обстановці, не дотримався вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху, тобто будучи водієм, відмовився на законну вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану його наркотичного сп`яніння.

Так, в силу частин 1, 2 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.20215 року за № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, а також почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пунктів 9, 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.20215 року за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з абзацом 2 пункту 5, а також пунктів 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за № 1103, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення наявненаправлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення його стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого 25.09.2023 року о 23:54 год. за відповідною формою, наведеною в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, у котрому відповідний підпис ОСОБА_1 про вручення та ознайомлення із змістом цього документа відсутній.

З метою перевірки обставин, пов`язаних із відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зазначених ОСОБА_1 у своїх поясненнях під час судового засідання, суддею було досліджено чотири відеофайли, котрі містяться на CD-R диску, що приєднаний до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення. Так, хоча й усі записи, котрі у своїй сукупності є безперервними, проте відображені на них дата та час не відповідають даті та часу складення вищевказаних направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення його стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (26.09.2023 року о 00:10 год. замість 25.09.2023 року о 23:54 год.) та протоколу про адміністративне правопорушення (26.09.2023 року о 00:14 год. замість 26.09.2023 року о 00:01 год.). Натомість, починаючи з 00:06 год., тобто ще під час заповнення вищевказаного направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення його стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та до складення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, чітко спостерігається згода та відповідний намір ОСОБА_1 проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, тобто повністю підтверджуються обставини, повідомлені ним під час судового засідання у своїх поясненнях щодо відсутності з його боку відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння після роз`яснення йому поліцейськими наслідків відповідної дії. Окремо слід зазначити, що на усіх чотирьох відеофайлах жодних ознак наркотичного сп`яніння, котрі зазначені у вищевказаних направленні на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення його стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та протоколі про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 не спостерігається.

За таких обставин, названі записи у відеофайлах, котрі містяться на CD-R диску, що приєднаний до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть вказувати на факт порушення ОСОБА_1 пункту 2.5. Правил дорожнього руху. Відповідно, суддя вважає, що долучене до матеріалів справи про адміністративне правопорушення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, котре датоване 25.09.2023 року, 23:54 год., у зазначений час не видавалося та ОСОБА_1 не вручалося, а наведені у цих документах ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 були відсутні.

Крім того встановлено, що працівниками поліції, після того як ними було складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, незважаючи на зазначення про це у самому змісті протоколу, всупереч приписам ст. 266 КУпАП, фактично не відсторонено ОСОБА_1 як водія, від керування ним транспортним засобом марки FORD моделі TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а, навпаки, було здійснено допуск останнього до керування, про що свідчить відсутність у зібраних матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення розписки особи-водія, якому передано транспортний засіб для його доставки до місця призначення, або ж відповідного акта приймання-передачі цього транспортного засобу.

Щодо обставин, наведених ОСОБА_1 про його членство у релігійній організації церкви ЄХБ «Переображення» у м. Калуш Івано-Франківської області, де він також проповідує як спеціалізований наставник, і його релігійні переконання не допускають вживання алкогольних, наркотичних чи психотропних речовин, то такі підтверджуються долученими ОСОБА_1 та його захисником адвокатом Зіміним М.В. копіями диплома бакалавра серія РЦС № 23-1473, за змістом котрого ОСОБА_1 закінчив у 2023 році Українську баптистську теологічну семінарію та отримав базову вищу богословську освіту за спеціальністю «Розвиток церковного служіння», довідкою Релігійної організації церкви ЄХБ «Переображення» від 29.10.2023 року та церковною характеристикою зазначеної релігійної організації від 29.10.2023 року на її члена ОСОБА_1 ..

Підсумовуючи усе вищевикладене та враховуючи кількість встановлених протиріч, котрі неможливо усунути у ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що працівниками поліції не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП та положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, щодо порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та щодо оформлення матеріалів його відмови від такого огляду, у зв`язку з чим висновок працівників поліції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та оформлення відносно нього даних матеріалів у цій справі, є необґрунтованим та таким, що не підтверджений належними засобами доказування.

Відтак суддя, при встановлених у судовому засіданні усіх обставинах цієї справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що направлені до Стрийського міськрайонного суду Львівської області матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація в цілому не підтверджують в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», заява № 39598/03. Також, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, що сформульовані у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, з відсиланням на рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), заява № 25657/94 від 10 липня 2001 року, згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях особи, який притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття розпочатого провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись статтями 8-9, 40-1, 130, 221, 245, 247, 251-252, 266, 268, 272, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якого її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН