КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю захисника Заліського Б.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Заліського Б.С. на постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 31 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 31.07.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Згідно постанови, 12.04.2023 року о 20 год. 05 хв. по вул. Заводській в смт. Рокитне Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП, як повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисник Заліський Б.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 31.07.2023 року та закрити провадження в справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»(затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015), оскільки огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився за допомогою тесту «SNIPER», який може давати лише попередній результат та не було проведено лабораторне дослідження біологічного середовища ОСОБА_1 , не відібрано зразки біологічного середовища в другу ємність, як контрольного зразка.

Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення був складений стосовно ОСОБА_1 до складання Висновку №39 щодо результатів його медичного огляду та Акту медичного огляду №59, що свідчить про упередженість працівників поліції та порушення процедури огляду на стан сп`яніння.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено кваліфікуючу ознаку ч.2 ст. 130 КУпАП, як повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а тому викладене у протоколі формулювання обвинувачення є нечітким, незрозумілим та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства.

Також зазначає, що у відповідній графі цього протоколу вказано, що як доказ до протоколу додається лише відеозапис з бодікамери та не зазначено в якості додатків медичний висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та копії постанов суду про притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому вказані документи не можуть слугувати в даному випадку як допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Крім того, апелянт звертає увагу, що згідно резолютивної частини оскаржуваної постанови від 31.07.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, але застосовано санкцію ч.2 ст. 130 КУпАП, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства, а саме неправильне застосування норм КУпАП.

Вислухавши пояснення захисника Заліського Б.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, з огляду на наступне.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №437984 від 12.04.2023 року (а.с. 1) складеним стосовно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, огляд якого на стан сп`яніння проводився Рокитнянській багатопрофільній лікарні; Висновком КНП «Рокитнянська багатопрофільна лікарня» щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння №39 від 12.04.2023 року (а.с. 2), за результатами проведення якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 9), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення, а тому, враховуючи наявну в матеріалах справи копію постанови судді Рокитнянського районного суду м. Києві від 31.01.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3-5), апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду обґрунтовано дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, як повторне протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Згідно пункту 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с. 9), після зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення ним правил дорожнього руху в процесі спілкування поліцейський повідомив водію про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, на що останній погодився.

Перебуваючи в медичному закладі, лікар-нарколог провів візуальний огляд ОСОБА_1 , здійснив вимірювання тиску, після чого ОСОБА_1 здав зразки біологічного середовища (сечу) і проведений тест показав позитивний результат (барбітурати).

Отже, дані зафіксовані на вказаному відеозаписі свідчать про те, що огляд водія ОСОБА_1 був проведений з дотриманням встановленої процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»(затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015), якою регламентована процедура проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Апеляційні доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений стосовно ОСОБА_1 до складання Висновку №39 щодо результатів його медичного огляду та Акту медичного огляду №59, що свідчить про упередженість працівників поліції та порушення процедури огляду на стан сп`яніння, є безпідставними, оскільки згідно наявного в матеріалах справи Висновку №39 щодо результатів медичного огляду (а.с. 2) безпосередньо огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений в присутності поліцейського 12.04.2023 о 20 год. 25 хв. тобто до складання протоколу, і в результаті проведеного огляду в сечі ОСОБА_1 виявлено барбітурати, тобто встановлено перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим в подальшому лікарем-наркологом складено вищевказаний Висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння №39.

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено кваліфікуючу ознаку ч.2 ст. 130 КУпАП, як повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а тому викладене у протоколі формулювання обвинувачення є нечітким, незрозумілим, апеляційний суд також вважає безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським за порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.9 «а» ПДР України, тобто за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та з урахуванням інформації про вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення повторно протягом року, поліцейський вірно кваліфікував дії останнього за ч.2 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією відповідної постанови (а.с. 3-5).

Посилання апелянта на те, що згідно резолютивної частини оскаржуваної постанови від 31.07.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, але застосовано санкцію ч.2 ст. 130 КУпАП, тобто суд неправильно застосував норми КУпАП, є необґрунтованим, оскільки матеріали справи містять беззаперечні докази того, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому правопорушення повторно протягом року (а.с. 3-5), за що передбачена відповідальність саме за ч.2 ст. 130 КУпАП, а зазначення в резолютивній частині оскаржуваного рішення ч.1 ст. 130 КУпАП замість ч.2 ст. 130 КУпАП є очевидною технічною опискою.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 «а» Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Рокитнянського районного суду Київської області від 31.07.2023 року є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі стосовно ОСОБА_1 , про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Заліського Б.С. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 31 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа №375/746/23; Категорія: ч.2 ст. 130 КУпАП

Провадження № 33/824/4117/2023

Головуючий у І інстанції - Штифорук О.В.

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.