Справа № 766/4515/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023 р. м.Херсон

19 жовтня 2023 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , безробітня, -

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 21.08.2023 року складено протокол серії ВАВ №886477, за змістом якого остання 21.08.2023 року о 16:30 години, за адресою проживання: АДРЕСА_2 , здійснювала торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного збору на розлив, який придбала гр. ОСОБА_2 об`ємом 0,5 літра.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст. 156 КУпАП, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згорання з рук, лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнала, та зазначила, що є безробітною особою, ніде не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітніми дітьми. Її чоловік працює на маршрутному автобусі і здійснює перевезення пасажирів за напрямком Херсон-Федорівка, періодично на прохання людей та пасажирів здійснює перевезення посилок та доставляє їх людям, які проживають у селі Ульянівка. За обставинами викладеними у протоколі пояснила, що того дня громадянка ОСОБА_3 прийшла до них за місцем проживання за своїм же пакетом, який їй ОСОБА_1 видала, через деякий час прийшов дільничний та склав відносно ОСОБА_1 протокол, начеб-то за торгівлю алкогольними напоями. ОСОБА_1 стверджує, що продажем алкогольних напоїв не займається і вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, просила закрити провадження у справі.

Оцінюючи досліджені докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст.ст.1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 245КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визначення «законності» або «згідно із законом » досить широко наведено в практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, в рішенні «Салов проти України» (Salov v. Ukraine) від 27 квітня 2004 р. ЄСПЛ нагадав, що фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб оскаржуваний захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Крім того, у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 29 червня 2006 р., заява №11901/02, в п. 60 ЄСПЛ зазначено, що «законність розуміють як фундаментальну юридичну категорію, що є критерієм правового життя суспільства і громадян; законність також розглядають як «принцип, метод та режим суворого, неухильного дотримання, виконання норм права всіма учасниками суспільних відносин». У правовій державі законність (правозаконність) є гарантією правомірності застосованого примусу».

Однак концепція «законності» стосується не лише статті 8, але й багатьох інших статей Конвенції. Наприклад, у справі «Кац та інші проти України» (Kats and Others v. Ukraine, заява № 29971/04), рішення від 18 грудня 2008 року, ЄСПЛ зазначив, що слово «законний» та словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом», які містяться в пункті 1 статті 5, по суті, відсилають до національного законодавства і встановлюють обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства.

В п.44 рішення від 30 вересня 2010 року «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» (Vladimir Polishchuk and Svetlana Polishchuk v. Ukraine, заява № 12451/04) ЄСПЛ наголосив, що «словосполучення «згідно із законом» у пункті 2 статті 8 Конвенції, по суті, стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм(див. рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine), заява № 11901/02, п. 49).

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП

За змістом ст.ст.9-12, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так відповідальність за ч.3 ст. 156 КУпАП передбачена за торгівля пивом(крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згорання з рук, лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грішми.

На підтвердження вини у діях ОСОБА_1 , суду було надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 886477 від 21.08.2023 в якому зафіксовано фабулу адміністративного правопорушення;

- пояснення ОСОБА_1 від 21.08.2023, в яких остання заперечує причетність до продажу алкогольного напою; пояснює, що за місцем її проживання прийшла гр. ОСОБА_2 забрати пакет, який було передано невідомими особами чоловікові ОСОБА_1 - водію маршрутного автобуса Херсон-Федорівка;

- пояснення ОСОБА_2 від 21.08.2023, в яких остання стверджує, що придбала алкогольний напій для власних потреб у ОСОБА_1 ;

- фото-таблиця, на якій зображена невідома особа, що тримає в руці пластикову пляшку.

Під час дослідження матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей за якою ціною проводилася реалізація алкоголю, не зазначено вартість, не зафіксовано факту продажу та отримання грошових коштів. Також відсутні відомості щодо грошових коштів, вилучених внаслідок реалізації, та їх місцезнаходження, оскільки санкція статті передбачає як конфіскацію предметів торгівлі, так і виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі. На фото таблиці зображена невідома особа, без зазначення адреси її фотографування та дати здійснення фотозйомки, без ідентифікуючих ознак.

Інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, матеріали справи не містять.

Суд констатує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Крім того, у протоколі не зазначено свідків вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення, до протоколу не додаються їх пояснення, з пояснень ОСОБА_1 долучених до протоколу вбачається, що остання не здійснювала торгівлю алкогольними напоями, а передала гр.. ОСОБА_3 пакет, який привіз її чоловік як передачу для ції громадянки. Що в пакеті ОСОБА_1 не відомо. Торгівлю алкогольними напоями остання не здійснювала.

З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що остання придбала у ОСОБА_1 0,5л горілки для власних потреб, разом з тим доказів на підтвердження зазначеного суду надано не було.

Таким чином, жодних належних доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 торгівлі алкогольними напоями суду не надано.

Крім того, слід зазначити, що у фабулі протоколу зазначено, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного збору на розлив, дана кваліфікація не охоплюється диспозицією ч. 3 статті 156 КУпАП, а в силу вимог закону суд не вправі змінювати кваліфікацію інкримінованого правопорушнику діяння.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Практика ЄСПЛ свідчить, що гарантії статті 6 Конвенції поширюються на справи про адміністративні правопорушення, зокрема про це відзначено у справі "Надточій проти України".

За приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Доведення вини особи в законному порядку у правовій науці отримало назву "належної правової процедури", що охоплює собою як процедуру судового розгляду, так і процедуру досудового розслідування. І якщо було порушено належну правову процедуру в органі публічної влади немає сенсу перевіряти змістову частину відповідного акта, оскільки він є нікчемним.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 ЗУ від 23.02.2006 року №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства»(№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватися необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 886477 від 21.08.2023 складено без правових на те підстав, а докази, долучені до нього є недостатніми, що трактується судом на користь ОСОБА_1 , жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення останньою зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення дій, суду надано не було, а кваліфікація дій ОСОБА_1 не відповідає фабулі правопорушення викладеній у протоколі.

За встановлених обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП не доведена та не аргументована, докази вини останньої не є переконливими, обставини, зазначені в протоколі, є суперечливими та не узгоджуються з обставинами справи, а кваліфікація дій останньої не відповідає інкримінованого їй правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження в даній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 36, 156, 247, 250-252, ч. 1 ст.256, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені 21.08.2023 року предмети, а саме: алкогольний напій, об`ємом 0,5 літрів

повернути власнику.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом10(десяти)днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяЄ. М. Булах