Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/1130/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року смт. Народичі

Суддя Народицького районного суду Житомирської області Дубовик П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Народицького відділення поліції Коростенського відділу Головного управління національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,

за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи притягнутий 15 червня 2023 року Народицьким районним судом Житомирської області до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, 04 жовтня 2023 року о 22 годині 53 хвилин в смт.Народичі по вулиці Свято-Миколаївській,303 Коростенського району Житомирської області, повторно протягом року керував автомобілем «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів, почервоніння обличчя та очей), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судове засідання 24.10.2023 року ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення SMS повідомлення на його номер мобільного телефону (а.с.30).

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

ОСОБА_1 повинен був цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами. Останній мав об`єктивну можливість особисто, або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП і не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 не виконуючи процесуальний обов`язок з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи, що суддя розцінює як намагання уникнути відповідальності.

А тому з огляду на положення ст.268 КУпАП, відповідно до якої участь особи при розгляді справи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП не є обов`язковою, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №000406 від 04.10.2023 року, відеозаписами із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, направленням водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, копією постанови Народицького районного суду від 15.06.2023 року та рапортом поліцейського.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Дослідивши зазначені вище матеріали справи, суддя приходить до висновку про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.

Враховуючи характер та небезпечність вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, з огляду на особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, суд прийшов до висновку про призначення адміністративного стягнення в межах санкції статті 130 КУпАП, що відповідатиме характеру вчиненого правопорушення і меті адміністративного стягнення.

Вбачаючи в діях громадянина ОСОБА_1 ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд вважає необхідним притягнути останнього до адміністративної відповідальності із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

При цьому, враховуючи положення ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Частиною 2 статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановле-но, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті (частина 3 статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Враховуючи положення частини 3 статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою встановлено, що строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті та те, що ОСОБА_1 грубо порушує порядок користування правом керування транспортними засобами, керуючи автомобілем, будучи позбавленим права керування, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення слід приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного постановою Народицького районного суду Житомирської області від 15 червня 2023 року, що на момент ухвалення постанови складає 7 місяців 22 дні.

З огляду на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який належить іншій особі, суд визначає адміністративне стягнення без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністратив-не правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 27, 221, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, й піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Приєднати за правилами частини 3 статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення до додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки за вчинення нового адміністративного правопорушення невідбуту частину стягнення за постановою Народицького районного суду Житомирської області від 15 червня 2023 року, що становить 7 місяців 22 дні, визначивши ОСОБА_1 загальний строк додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 3 роки 7 місяців 22 дні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, її законним представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ст.303 КУпАП постановасуду підлягає зверненню до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Суддя: