ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2023 року , якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, капітан ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом на посаді командира 2 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

21.06.2023 року номер обслуги 1 самохідного артилерійського взводу 2 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 , який у відповідності до відпускного квитка № 1215 від 31.05.2023 року перебував у відпустці за станом здоров`я, після отримання консультаційного висновку, на підставі якого йому постановлено діагноз про непридатність до військової служби з переоглядом через 6 (шість) місяців, зателефонував до командира 2 самохідної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_1 , який для солдата ОСОБА_2 є прямим начальником згідно із ст.111 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, і повідомив, що він закінчив проходження військово-лікарської комісії у Головному військовому клінічному госпіталі МОУ і отримав від капітана ОСОБА_1 дозвіл за продовження лікування в приватному порядку за особистим вибором лікаря в АДРЕСА_2 самохідної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_2 . капітан ОСОБА_1 , надав солдату ОСОБА_2 такий дозвіл в усній формі і наголосив, що у випадку чого солдат ОСОБА_2 зобов`язаний прибути до підрозділу за телефонним дзвінком. В подальшому солдат ОСОБА_2 з 24.06.2023 року по 16.07.2023 року знаходився поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 .

З огляду на вказане вище, командир 2 самохідної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , капітан ОСОБА_1 порушив вимоги ст.9,11,16,111,112 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ. Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , внаслідок перевищення особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду, а саме не повідомивши вищий керівний склад військової частини НОМЕР_1 , скоїв військове адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-14 КУпАП.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, накладено штраф у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- зазначає, що він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності , так як висновки суду було зроблені лише на поясненнях солдата ОСОБА_2 , при цьому висновком службового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_2 допустив самовільне залишення місця тимчасової дислокації військової частини, що вчинено без дозволу начальника ( командира), який згідно із законодавством уповноважений такий дозвіл надати. Зазначений висновок приймався на підставі пояснення солдатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

- судом першої інстанції не було взято до уваги клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів, а саме пояснень солдатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явилися, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд апеляційної скарги у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.

Такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини адміністративного правопорушення, який ОСОБА_1 підписав без заперечень; контрактом про проходження громадянина України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб офіцерського складу; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.03.2023 року №89; поясненнями військовослужбовця ОСОБА_2 від 16.07.2023 року, відповідно до яких 21.06.2023 року після отримання консультативного висновку він зателефонував до капітана ОСОБА_1 і повідомив, що закінчив проходження ВЛК у Головному військовому клінічному госпіталі МОУ і отримав від нього дозвіл в усній формі на продовження лікування в приватному поряку за особистим вибором лікаря в м. Києві, підтверджуючі документи надати не може.

На підставі вказаних доказів судом встановлено фактичні обставини правопорушення.

Диспозицією ч.2 ст.172-14 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень

Згідно із положеннями ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов?язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна досягається, зокрема, шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов?язків, вимог військових статутів; формування правової культури військовослужбовців.

Військова дисципліна зобов?язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України капітан ОСОБА_1 зобов?язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати та виконувати свої обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Доводи апеляційної скарги про те, що що він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності , так як висновком службового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_2 допустив самовільне залишення місця тимчасової дислокації військової частини, що вчинено без дозволу начальника ( командира), який згідно із законодавством уповноважений такий дозвіл надати, судом апеляційної інстанції не береться до уваги, оскільки не може свідчити про відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-14 КупАП, при цьому рішення дисциплінарного органу не має жодного правового відношення і значення для судів при розгляді справ про адміністративне правопорушення, що також підтверджується правовою позицією, викладеною у постанові Великої палати Верховного Суду від 22.01.2019 року ( справа №800/454/17).

Письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не спростовують надання капітаном ОСОБА_1 дозволу в усній формі солдату ОСОБА_2 на продовження лікування в приватному порядку за особистим вибором лікаря в м.Києві, оскільки у своїх поясненнях не вказують причини відсутності солдата ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-14 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2023 року залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко