Справа № 346/6147/23
Провадження № 3/346/2968/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, за ч. 1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 10.10.2023 року близько 18:20 год., перебуваючи напідпитку за адресою: АДРЕСА_1 , втратила із поля зору свою малолітню дочку, яка перебувала на вулиці без нагляду, була знайдена працівниками поліції та доставлена до дому.

Свою вину в скоєному адміністративному правопорушенні ОСОБА_1 визнала, у вчиненому щиро розкаялась.

Вина ОСОБА_1 підтверджується також:

- даними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 292177 від 10.10.2023 року;

- даними рапорту помічника чергового Коломийського РВП щодо повідомлення зі служби «102» від 10.10.2023 року з приводу вказаної події.

Окремо слід наголосити на тому, що ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

У зв`язку із наведеним формулюванням диспозиції частини першої статті 184 КУпАП необхідно навести обґрунтування того, що особа може нести адміністративну відповідальність і у випадку ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо дітей віком до 14 років (малолітніх).

Дитина це особа віком до вісімнадцяти років (ст.6 Сімейного кодексу України, ст.1 Закону України «Про охорону дитинства»).

В кримінальному процесі під неповнолітньою особою розуміється малолітня особа, а також дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

КУпАП прийнятий 07.12.1984 року і в цей період були чинними Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Кодекс про шлюб та сім`ю України, які не містили визначення «малолітня особа». Поняттям «неповнолітній» охоплювались діти у віці до вісімнадцяти років (див. наприклад статті 13-14 ЦК УРСР).

Пізніше Цивільний кодекс України та СК відокремили малолітніх дітей, як осіб віком до чотирнадцяти років та неповнолітніх осіб, як дітей у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Поряд з цим, з 1993 по 2021 роки діяв Закон України «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні», який визначав неповнолітніх, як громадян віком до 18 років (стаття 1).

Таким чином, тривалий час під категорію «неповнолітній» підпадали особи віком до вісімнадцяти років і на даний час КУпАП відповідного розмежування між «неповнолітнім» та «малолітнім» не містить.

Призначення ст. 184 КУпАП, виходячи із її назви, пов`язано із захистом від невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей.

Застосовуючи телеологічний спосіб тлумачення, який передбачає з`ясування суті норми права за допомогою її мети, враховуючи історію розвитку даної правової норми, суд доходить висновку, що у диспозиції ч.1 ст. 184 КУпАП категорія «неповнолітня дитина» розуміється, як особа віком до вісімнадцяти років.

Виключення відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків щодо осіб до чотирнадцяти років невілюватиме саму ідею закріплення статті 184 КУпАП та охорону прав дітей взагалі.

Отже, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, особу ОСОБА_1 , яка вчинила вказане адміністративне правопорушення вперше, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю, що на неї слід накласти адміністративне стягнення у виді попередження. Такий вид адміністративного стягнення, у відповідності до ст.23 КУпАП, буде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 184, 252, 283 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок у дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) : 37993783, Банк отримувача:Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Кодкласифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя Яремин М. П.