Справа № 495/9223/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року м. Білгород- Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області, у складі:

головуючої одноособово - судді Шевчук Ю.В.,

за участю секретаря Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровський Одеської області матеріали адміністративної справи, що надійшли від Міністерства оборони України Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бритівка, Білгород-Дністровський район, Одеська область, працюючого начальником продовольчої та речової служби, військова частина НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2023 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду в Одеській області надійшли матеріали від Міністерства оборони України Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД/VII/813 від 01.09.2023 року, 31.08.2023 року відповідно до результатів проведеного службового розслідування призначеного командиром військової частини НОМЕР_1 та проведеного заступником командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2

31.08.2023 було встановлено особу, яка скоїла адміністративне правопорушення, а саме старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який як військова службова особа проявив недбале ставлення до військової служби, що виразилось в порушенні ним вимог статей 9, 11, 16, 17, 83, 97 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та пунктів 3.1.9, 3.2.4 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України. Так, старший лейтенант ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою самоусунувся від виконання посадових службових обов`язків та не проводив тривалий період часу, а саме з 06.02.2023 року по 15.08.2023 року облік та звітність в продовольчій службі військової частини та не списував у визначені строки продукти харчування у військовій частині НОМЕР_1 , що могло спричинити настання матеріальних збитків та зниження забезпечення доброякісного харчування у військовій частині НОМЕР_1 в умовах воєнного стану.

Крім цього за результатами службового розслідування від 11.08.2023 року № 1357 було виявлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 своєчасно не робить заявки на отримання продуктів щодо забезпечення частини продовольством, що свідчить про те, що старший лейтенант ОСОБА_1 систематично не виконує визначені законодавством службові посадові обов`язки.

Таким чином, порушуючи законодавство України щодо встановленого порядку проходження військової служби, в порушення своїх статутних обов`язків, законів та інструкцій в діях військовослужбовця військової служби за контрактом старшого лейтенанта ОСОБА_1 вбачаються ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

В судове засідання адвокат Васильєв П.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 не з`явився, однак надав до суду клопотання про закриття провадження по справі через відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол про військове адміністративне правопорушення надіслано до суду не уповноваженою на те службовою особою. Крім того, з матеріалів справи неможливо достеменно встановити, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 недбало виконував обов`язки військової служби, що виразилось у самоусуненні від здійснення обліку та звітності по продовольчій службі та тривалий час не проводив звітність та списання продуктів харчування, оскільки до протоколу про військове адміністративне правопорушення долучено копії лише декількох сторінок книги обліку та списання, а не всієї книги обліку та списання, з якої б чітко вбачалась, що дійсно у зазначений в протоколі про військове адміністративне правопорушення ОСОБА_1 самоусунувся від виконання своїх службових обов`язків. Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, характеризуючи його як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про військове адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП складено офіцером режимної служби Військової служби правопорядку Південного територіального управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України майором ОСОБА_3 .

Між тим, зазначений протокол про військове адміністративне правопорушення надіслано до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 (лист військової частини НОМЕР_1 від 01 вересня 2023 року № 1466).

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи (окрім інших):

- органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7)

- командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) (статті 172-10 - 172-20, крім правопорушень, вчинених поліцейськими поліції особливого призначення Національної поліції України під час дії воєнного стану).

В даному випадку, як вже зазначалось, протокол про військове адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП складено саме офіцером режимної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_3 , тобто уповноваженою на те особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, а не командиром військової частини НОМЕР_1 чи уповноваженим ним командиром підрозділу цієї військової частини.

Відповідно до ч.1 ст.257 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Зі змісту ч.1 ст.257 КУпАП, яке кореспондується з положеннями ч.1 ст.255 КУпАП, можливо дійти висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення має бути надісланий органом та/або особою, яка саме склала такий протокол, до відповідного суду до його розгляду.

Крім того, Наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2021 року за № 1622/37244) затверджена Інструкція зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 Розділу І «Загальні положення» Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, ця Інструкція встановлює механізм складання протоколів про військові адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів у Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, які вчинили військові адміністративні правопорушення, передбачені главою 13-Б «Військові адміністративні правопорушення» Кодексу України про адміністративні правопорушення, надсилання до районних, районних у місті, міських, міськрайонних судів протоколів та інших матеріалів про військові адміністративні правопорушення, а також порядок їх обліку в органах військового управління, військових частинах, військових навчальних закладах та установах Збройних Сил України, органах управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, органи управління, військових частинах та установах Державної спеціальної служби транспорту.

Пунктом 4 Розділу ІІІ «Оформлення справи про військове адміністративне правопорушення та надсилання її до районного, районного у місті (міського, міськрайонного) суду» Інструкції справа подається уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, своєму командиру (начальнику) військової частини (начальнику органу військового управління, органу управління Служби правопорядку, органу управління ДССТ), для розгляду та подальшого її направлення до районного, районного у місці (міського, міськрайонного) суду за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Під час розгляду поданих матеріалів командиром (начальником) військової частини (начальником органу військового управління, органу управління Служби правопорядку, органу управління ДССТ) з`ясовується обґрунтованість, правильність, повнота складання протоколу та наявність інших матеріалів, необхідних для розгляду справи про військове адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що офіцер режимної служби Військової служби правопорядку Південного територіального управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України майор ОСОБА_3 є службовою особою Південного територіального управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, а не військової частини НОМЕР_1 .

Тобто, в даному випадку, офіцером режимної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_3 , складений ним протокол про військове адміністративне правопорушення (справа про військове адміністративне правопорушення) мала бути подана його начальнику начальнику Південного територіального управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, а не командиру військової частини НОМЕР_1 , і саме начальник Південного територіального управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України мав надіслати протокол про військове адміністративне правопорушення (справу про військове адміністративне правопорушення) до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, а не командир військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, протокол про військове адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП надіслано до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області не уповноваженою на те службовою особою.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що одним із доказів, якими обґрунтовується вина ОСОБА_1 , є протокол про військове адміністративне правопорушення, який був складений відносно подій, вказаному в цьому протоколі, лише через місяць, що унеможливлювало уповноваженою особою Південного територіального управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України безпосередньо встановити обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, як визначено ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Протокол про військове адміністративне правопорушення від 01 вересня 2023 року складений службовою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України з істотними порушеннями вимог законодавства, а саме з порушенням строків, передбачених ст.254 КУпАП, а саме: особу, яка нібито скоїла військове адміністративне правопорушення виявлено 31 серпня 2023, протокол про адміністративне правопорушення складений 01 вересня 2023 року.

Водночас, вказане не відповідає дійсності, оскільки особу, яка на думку вчинила військове адміністративне правопорушення, встановлено 31 липня 2023 року, про що складено рапорт помічника командира військової частини НОМЕР_1 з матеріально-технічного забезпечення майора ОСОБА_5 за вх. № 888 від 31 липня 2023 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 15 серпня 2023 року № 1076 «Про призначення службового розслідування» констатовано, що «у зв`язку із виявленим факту 15 серпня 2023 року несвоєчасного списання продуктів харчування на польовому артилерійському складі № 3 н.п. Буялик старшим лейтенантом ОСОБА_1 »

В даному випадку, відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.255 КУпАП як безпосередньо командир військової частини НОМЕР_1 або уповноважений ним командир підрозділу цієї військової частини та/або службова особа Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, отримавши 31 липня 2023 вищевказаний рапорт військової службової особи та виявивши факт 15 серпня 2023 року несвоєчасного списання продуктів харчування на польовому артилерійському складі № 3 н.п. Буялик старшим лейтенантом ОСОБА_1 не були позбавлені можливості скласти протокол про військове адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у двадцяти чотирьох годинний строк, визначений ст.254 КУпАП.

Доводи протоколу про військове адміністративне правопорушення про те, що за наслідками службового розслідування саме 31 серпня 2023 року було виявлено особу, яка скоїла військове адміністративне правопорушення, спростовуються вищевказаними обставинами, а також не заслуговують на увагу з огляду на таке.

У абз.4 п.2 Розділу І «Загальні положення» Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608, розкрито поняття «службове розслідування», а саме: службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Таким чином, службове розслідування проводиться не з метою встановлення особи, яка вчинила правопорушення, а виключно з метою лише уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене, виявлені факти нібито недбалого ставлення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 31 липня 2023 року та 15 серпня 2023 року, командир військової частини НОМЕР_1 або уповноважений ним командир підрозділу військової частини НОМЕР_1 або уповноважена особа Військової служби правопорядку у Збройних Силах України на підставі відповідного повідомлення (рапорту) чи подання командира зазначеної частини, згідно ст.254 КУпАП мали скласти протокол про військове адміністративне правопорушення протягом двадцяти чотирьох годин, тобто не пізніше 01 серпня 2023 року або 16 серпня 2023 року.

За змістом ч.2 ст.172-15 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку недбалого ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про недбале ставлення військової службової особи ОСОБА_1 до військової служби.

Так, недбале ставлення до військової служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Несумлінне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків, передусім, характеризує поведінку (дію або бездіяльність) при недбалості. Вона означає, що за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (неякісне, неточно, неповно, поверхнево, несвоєчасно тощо) або взагалі не виконує службові обов`язки, які входять до її компетенції. Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Отже, для об`єктивної сторони недбалості необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; б) коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому порядку; в) яким способом і які конкретні дії суб`єкт повинен був здійснити за даних обставин; г) чи мав він реальну можливість виконати ці дії; д) в чому виразилися допущені ним порушення.

З матеріалів справи про військове адміністративне правопорушення неможливо достеменно встановити, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 недбало виконував обов`язки військової служби, що виразились у самоусуненні від здійснення обліку та звітності по продовольчій службі та тривалий час не проводив звітність та списання продуктів харчування, оскільки до протоколу про військове адміністративне правопорушення долучено копії лише декількох сторінок Книги обліку та списання, а не всієї Книги обліку та списання, з якої б чітко вбачалось, що дійсно у зазначений в протоколі про військове адміністративне правопорушення ОСОБА_1 самоусунувся від виконання своїх службових обов`язків.

В даному випадку, є незрозумілим походження вищевказаних сторінок, які значиться як Книга обліку та списання, чи саме з неї зроблено такі витяги, будь-яких підтверджень тому, що дійсно ці сторінки відносяться до цієї Книги достеменно встановити не можливо.

Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що вищевказаний наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності), яким призначено службове розслідування стосовно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , доведений начальником штабу першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 до особового складу частини, в тому числі до ОСОБА_1 (ст.ст.69, 103 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV).

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази здійснення доповідей та донесень командиром військової частини на свого прямого командира (начальника) та повідомлень начальнику органу управління Військової служби правопорядку та керівника відповідної спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням, про подію, а саме вчинення інкримінованого військового адміністративного правопорушення, як того вимагає п.4 Розділу ІІ Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 листопада 2018 року № 604.

Згідно ч.2 ст.252 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас, згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні судом під час судового розгляду, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 36, ч. 2 ст. 172-18,п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі № 495/9223/23 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: