Провадження № 33/801/924/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач: Рупак А. А.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Рупак А.А. розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Левченка А.О. на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАВ № 145295 від 24.08.2023 року зазначено, що 24.08.2023 року о 15:10 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини, а саме ображав нецензурною лайкою, стукав у двері та намагався їх пошкодити, чим міг завдати шкоди її здоров`ю, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2023 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрито в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що вчинення правопорушення ОСОБА_2 не підтверджене відповідними доказами, які містяться в матеріалах справи, тому відсутні правові підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що їх подала.

В апеляційній скарзі представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Левченка А.О. ставиться питання про скасування постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2023 року. Просить винести рішення, яким визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що з матеріалами справи та зі змістом постанови суду представник потерпілої ознайомився лише 13.09.2023 , тому це унеможливило мотивування апеляційної скарги і подання її в строки визначені ч.2 ст. 294 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду постанова суду є незаконною, винесена з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з неповним з`ясуванням усіх обставин справи та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 та її представник - адвокат Ткачук В.П. підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Ткачук В.П. заперечили проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілої вважаючи рішення судді суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Мотиви суду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника - адвоката Ткачука В.П. , особи, яка притягаються до відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП в разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 та її представник були відсутні під час розгляду справи в суді першої інстанції, що позбавило їх можливості реалізувати свої права, а саме дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків, з матеріалами справи та зі змістом постанови суду представник потерпілої ознайомився лише 13.09.202 , тому це унеможливило мотивування апеляційної скарги і подання її в строки визначені ч.2 ст. 294 КУпАП.

Зазначені обставин вважаю поважними та такими, що дають право на поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення судді суду першої інстанції.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що рішення суду є незаконним, винесено з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з неповним з`ясуванням усіх обставин справи та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, слід зазначити, що згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та ін.

При цьому орган (посадова особа) за змістом ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином при оцінці доказів у провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з`ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов`язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об`єктивне й обґрунтоване рішення з адміністративної справи.

Зазначені норми закону були дотримані судом.

Законодавцем передбачена відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 1 ст. 173-2 КУпАП, яка настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто психологічним насильством визнаються тільки дії або бездіяльність, які викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, завдана умисним вчиненням будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо).

Для правильної кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з підстав передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП України факт порушення вказаних прав повинен бути відображений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 24.08.2023 року, ОСОБА_2 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно колишньої дружини. Однак у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, що такі дії ОСОБА_2 викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб та/або спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення не відображено всі елементи об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП України, а це унеможливлює використання протоколу про адміністративне правопорушення як доказу в справі відповідно до статті 256 КУпАП України.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 категорично заперечує факт вчинення домашнього насилля відносно колишньої дружини, а навпаки зазначає, що він приїхав до дітей з Києва, так як там проходить військову службу, привіз дітям подарунки, а колишня дружина не пустила його до квартири та викликала поліцію. Доказів, які б стверджували вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, окрім телеграми ОСОБА_1 , а також протоколу про адміністративне правопорушення, складеного фактично на підставі заяви ОСОБА_1 , суду не надано.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні достатні та переконливі докази, які б підтверджували вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_2 .

Лише пояснення заявниці ОСОБА_1 без сукупності інших належних та допустимих доказів вини особи, не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

До основних засад правосуддя відноситься змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд безпосередньо досліджує докази.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вчинення правопорушення ОСОБА_2 не підтверджене відповідними доказами, тому відсутні правові підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності.

Доказів на спростування висновків місцевого суду апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Левченка А.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити.

Поновити представнику потерпілої ОСОБА_1 - адвокату Левченку А.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Левченка А.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2023 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: