СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/8390/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравець В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Святошинського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

11.10.2023 р. близько 12:00, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство економічного характеру відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: перешкоджала у потраплянні у квартиру, де колишній чоловік зареєстрований та має частку майна, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала, пояснила, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.11.2022 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи ЖБК «Обчислювач 12», ОСОБА_3 , про визнання квартири об`єктом права спільної сумісної власності та поділу такого майна. Постановою Київського апеляційного суду від 21.09.2023 вказане рішення залишено без змін. Не погоджуючись з судовими рішеннями, нею було подано касаційну скаргу. 11.10.2023р. приблизно о 12-00 год. її колишній чоловік ОСОБА_2 разом зі своєю сестрою прибули за адресою: АДРЕСА_1 , де вона мешкає з сином, та почали вимагати надати ключі від квартири, на що вона повідомила, що наразі оскаржує в касаційній інстанції судові рішення, на підставі яких за ОСОБА_1 визнано право власності на частку у квартирі, а тому ключі йому не надасть та у житло не пустить. Окрім того, ОСОБА_1 зазначила, що у неї є сумніви у дієздатності колишнього чоловіка.

Захисник Крестьянінова Л.В. в судовому засіданні на підтвердження доводів ОСОБА_1 заявила клопотання, яке було задоволено, про долучення до матеріалів справи в якості доказів копії ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 06.09.2023, копії відповіді інституту психіатрії від 16.08.2023 за № 04-05/17; копії виписки з медичної карти № 1278/823; копії касаційної скарги у справі № 759/5305/21.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житло було придбано за час перебування в шлюбі з ОСОБА_1 . Після розлучення остання не пускає його у квартиру, тому він вимушений був винаймати житло, а наразі мешкає у своєї сестри. У зв`язку з цим, він звернувся до суду за захистом своїх житлових прав та рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.11.2022 та постановою Київського апеляційного суду від 21.09.2023 за ним було визнано право власності на половину вищевказаної квартири. 11.10.2023 р., близько 12:00, він прийшов за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю сестрою, та попросив колишню дружину надати ключі від квартири, щоб він міг там мешкати. Однак остання його не впустила та ключі не надала. Зазначив, що колишня дружина фактично позбавила його житла.

За клопотанням сторони захисту було допитано в якості свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що він є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , після розлучення батько ОСОБА_2 вирішив жити окремо. Але в наступному, в судовому порядку, за батьком було визнано право власності на частку у квартирі та 11.10.2023 р. близько 12:00 ОСОБА_2 прийшов додому з вимогою надати йому ключі від житла. Разом з ним була його сестра, яка поводила себе агресивно. На що матір ОСОБА_1 повідомила, що оскаржує судові рішення в касаційному порядку, а тому ключі від квартири не надасть. Після цього були викликані працівники поліції, які склали стосовно його матері протокол про адміністртивне правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідка ОСОБА_3 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 924394 від 11жовтня 2023 року , рапорт від 11.10.2023р., письмові пояснення ОСОБА_2 , прихожу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або у неповідомленні уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Надавши оцінку вказаним доказам та поясненням в сукупності з нормами матеріального права, які регулюють вказані правовідносини, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених вище дій доведена в повному обсязі.

Доводи сторони захисту про те, що поведінка ОСОБА_1 була обумовлена тим, що наразі остаточно в судовому порядку не вирішено житловий спір, який існує між колишнім подружжям, є безпідставними. При цьому слід зауважити, що потерпілий зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та має право проживати у вказаній квартирі, але через неправомірні дії ОСОБА_1 змушений мешкати у своєї сестри протягом тривалого часу.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, вважаю необхідним і достатнім застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 170 (сто сімдесят) гривень.

З огляду на вимоги ст.40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмір 536,80 грн.

Керуючись ст.40-1, ч.1 ст.173-2, ст. 283-285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн., який підлягає сплаті за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Святош.р-н/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0026009, код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Святош.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) -37993783, банк отримувача -Казначейство України(ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) -899998, рахунок отримувача UA0026009, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, Святошинський районний суд міста Києва) судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя В.М. Кравець