1Справа № 335/9167/23 3/335/3072/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААД № 408191, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого майстром ТОВ «РЕМШЛЯХБУД», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 408191 від 13.09.2023 року, 13.09.2023 року о 10-08 годині, м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Сєдова, протяжність ділянки від буд. 5 вул. Сєдова до перехрестя вул. Брянська та вул. Сєдова, ОСОБА_1 не виконав закону вимогу №386 посадової особи уповноважених підрозділів Національної поліції, щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: продовжив будівельні роботи (ремонт) тротуару для пішоходів в межах червоної лінії дороги без погодження схеми організації дорожнього руху погодженого з органами Національної поліції, чим порушено п. 1.5, 32.1 ПДР України, ДСТУ 8749, 4100.

В судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, представником останнього адвокатом Вакуленко Д.О. подані письмові заперечення, з яких вбачається, що проведення ремонтних робіт тротуару в місті Запоріжжя, Вознесенівський район по вулиці Сєдова протягом вересня 2023 року проводилося юридичною особою - ТОВ «РЕМШЛЯХБУД».

Проведення у встановленому порядку процедури погодження проведення будь-яких робіт по вул. Сєдова в місті Запоріжжя з уповноваженим підрозділом Національної поліції України повинно проводитися виключно керівником ТОВ «РЕМШЛЯХБУД».

ОСОБА_1 , як працівник ТОВ «РЕМШЛЯХБУД», не має жодного відношення до вище зазначеної процедури, оскільки керівництвом підприємства безпосередньо для нього як працівника Товариства не встановлювалися додаткові обов`язки щодо проведення процедури погодження проведення будь-яких будівельних робіт по вулиці Сєдова в місті Запоріжжя з уповноваженим підрозділом Національної поліції України.

Працівник Управління патрульної поліції в Запорізькій області при складанні вимоги (припису) визначив негайне його виконання для ОСОБА_1 , як працівника ТОВ «РЕМШЛЯХБУД», останнім безпосередньо було припинено проведення дорожніх робіт по вулиці Сєдова в місті Запоріжжя. При цьому дорожні роботи за вище зазначеною адресою продовжували виконувати інші працівники ТОВ «РЕМШЛЯХБУД», які також перебували там.

За вказівкою керівника ТОВ «РЕМШЛЯХБУД» ОСОБА_1 перебував по вулиці Сєдова в місті Запоріжжя, як працівник підприємства, але особисто не здійснював виконання дорожніх робіт за вказаною адресою через складання працівниками Управління патрульної поліції в Запорізькій області вимоги (припису).

Дорожні роботи по вулиці Сєдова місто Запоріжжя проводилися взагалі іншими дорожніми працівниками ТОВ «РЕМШЛЯХБУД».

Наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення документи та матеріали відео фіксації також підтверджують вище зазначені обставини.

Вважає, що працівником Управління патрульної поліції в Запорізькій області було безпідставно складено у відношенні ОСОБА_1 , як працівника ТОВ «РЕМШЛЯХБУД» протокол про адміністративне правопорушення за статтею 188-28 КУпАП, оскільки ним жодним чином не порушувалася вимога (припис), який було складено відносно нього.

Вивчивши матеріали справи, суд, приходить до наступного висновку.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а завданнями провадження є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають відповідальності за правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують психічне ставлення особи до вчиненого нею діяння і його негативних наслідків, зокрема вина, мотив, мета правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є вина, що виражається у формах умислу (прямого і непрямого) чи необережності (самовпевненості і недбалості). Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП). Правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

Диспозицією статті 188-28 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у невиконанні законних вимог (приписів) посадових осіб Національної поліції України щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху (формальний склад).

Суб`єкт даного правопорушення спеціальний, тобто керівники дорожньо-будівельних, шляхоексплуатаційних, транспортних, комунальних та інших підприємств, установ і організацій, що забезпечують безпеку дорожнього руху, або інші посадові особи, безпосередньо відповідальні за дотримання правил, нормативів і стандартів у сфері безпеки руху транспорту й пішоходів.

Згідно ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Частиною 4 ст. 24 цього закону передбачено, що єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, правила користування ними та їх охорони затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст. 27 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, - органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами; на залізничних переїздах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки на залізничному транспорті.

Згідно ст. 52-3 вказаного закону до повноважень Національної поліції України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серед інших, зокрема належить: участь у реалізації в межах своїх повноважень державної політики у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

При цьому відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Аналізуючи склад вказаного адміністративного правопорушення, суд зазначає, що обов`язковими умовами притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 188-28 КУпАП, є: перебування вулично-дорожньої мережі на балансі відповідного власника (органу влади, місцевого самоврядування тощо); виявлення документально зафіксованих недоліків в частині експлуатаційного стану автодоріг, що не відповідають відповідним ДСТУ; направлення у встановленому порядку посадовими особами уповноважених підрозділів Національної поліції законних вимог (приписів) відповідним посадовим особам, відповідальним за утримання вулично-дорожньої мережі в належному експлуатаційному стані; наявність у суб`єкта правопорушення (конкретної посадової особи) чітко визначених законодавством обов`язків щодо утримання вулично-дорожньої мережі в належному експлуатаційному стані; невиконання законних вимог (приписів) відповідальними посадовим особами органу власника вулично-дорожньої мережі.

Тобто при складанні протоколу за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті, до якої притягується особа за порушення вимог законодавства. В іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-28 КУпАП, що до його посадових обов`язків належить усунення порушень правил, норм та стандартів, що стосується забезпечення дорожнього руху, і що саме він у зв`язку з цим несе відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, матеріали справи взагалі не містять жодного посилання на закріплення за відповідною посадовою особою обов`язків у сфері забезпечення експлуатаційного стану вулично-дорожньої мережі.

Так, суду не надано посадову інструкцію або ж інші локальні нормативно-правові акти, які б передбачали повноваження ОСОБА_1 щодо вжиття заходів по виконанню вказаної вимоги (припису).

Матеріали справи не містять жодних даних, які би давали підстави стверджувати, що обов`язок усунення порушень, встановлених у приписі покладено на ОСОБА_1 .

При цьому, необхідно зауважити, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, та суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з письмових заперечень адвоката Вакуленка Д.О., останній вказував про об`єктивну неможливість виконання ОСОБА_1 вимоги (припису) № 386 від 12.09.2023 року, оскільки проведення ремонтних робіт тротуару в місті Запоріжжя, Вознесенівський район по вулиці Сєдова протягом вересня 2023 року проводилося юридичною особою - ТОВ «РЕМШЛЯХБУД», процедура погодження проведення будь-яких робіт по вул. Сєдова в місті Запоріжжя з уповноваженим підрозділом Національної поліції України повинно проводитися виключно керівником ТОВ «РЕМШЛЯХБУД». ОСОБА_1 , як працівник ТОВ «РЕМШЛЯХБУД», не має жодного відношення до вище зазначеної процедури, оскільки керівництвом підприємства безпосередньо для нього, як працівника Товариства, не встановлювалися додаткові обов`язки щодо проведення процедури погодження проведення будь - яких будівельних робіт по вулиці Сєдова в місті Запоріжжя з уповноваженим підрозділом Національної поліції України.

Разом із тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 відповідно до своїх посадових обов`язків мав об`єктивну можливість виконати зазначену вимогу (припис), але умисно не виконав її.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Згідно позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши докази у справі, проаналізувавши їх у сукупності, суддя приходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП, не підтверджена наявними доказами, відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 33, 34, 35, 188-28, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-28 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю.В. Геєць