ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/7091/22 Головуючий суддя І інстанції Цвірюк Д. В.
Провадження № 33/818/317/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також його захисника адвоката Журавльова М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що 05 листопада 2022 року о 22:40 год. ОСОБА_1 у м. Харкові по вул. Клочківській біля буд. 44 керував транспортним засобом «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на законну вимогу поліцейського пройшов за добровільною згодою у відповідного лікаря-фахівця нарколога в КНП ХОР ОНД. Висновок позитивний № 1505 від 05.11.2022 року.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на те, що постанова суду є необґрунтованою та такою, що прийнята з суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що докази його винуватості в матеріалах справи відсутні, а сам по собі протокол не може бути єдиним доказом, адже протокол є лише формальним вираженням суб`єктивної думки працівників поліції.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції, яке було призначене на 16 жовтня 2023 року ОСОБА_1 та його захисник Журавльов М.С. не з`явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчать відомості розписки (арк. 127), причин неявки суду не повідомили.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 та його захисник Журавльов М.С. приймали участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 25 вересня 2023 року, підтримали доводи апеляційної скарги та надали свої пояснення щодо незгоди з оскаржуваною постановою та підтримання поданої апеляційної скарги.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. ст. 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе 16.10.2023 року розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Журавльова М.С., виходячи з відомостей, що є наявні в матеріалах цього провадження, а також з відомостей наданих ними пояснень в попередньому судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Журавльова М.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані не в повному обсязі, внаслідок неповноти судового розгляду.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом встановлено об`єктивні відомості, які спростовують висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався, в тому числі, на відомості висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також відомості цього висновку були підставою для складення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З відомостей цього висновку № 1505 (арк. 6) вбачається, що 05.11.2022 року о 23.10 год. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Проте, у цьому висновку не вказано кількість проміле, які містяться або у видихаємому ним повітрі, або у його крові, оскільки цей показник обумовлює граничну межу щодо адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

04.09.2023 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про витребування результатів клінічних досліджень його огляду з Обласного наркологічного диспансеру.

З метою повного всебічного з`ясування обставин цієї справи суд апеляційної інстанції 13 вересня 2023 року направив запит до Обласного наркологічного диспансеру з вимогою повідомити результат лабораторного дослідження, проведеного 05 листопада 2022 року щодо кількості вмісту алкоголю в крові ОСОБА_1

25 вересня 2023 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшла відповідь на запит від голови комісії з припинення КНП ХОР «ОНД» ОСОБА_2 (арк. 124-125) з відомостей якого вбачається, що результатом токсикологічного дослідження за № 1152 встановлено, що при токсилогічному дослідженні виявлені у крові ОСОБА_1 етанол в концентрації 0,19 г/л(%).

Суд апеляційної інстанції не ставить під сумнів, що саме цей результат токсилогічного дослідження був підставою для складення висновку, оскільки у цьому результаті зазначено номер реєстрації медичного огляду 1505, який співпадає з номером висновку, який був долучений працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 1505.

Однак, з відомостей цього результату вбачалось, що при токсилогічному дослідженні встановлено етанол, в концентрації (за методикою ГРХ) кров 0,19 г/л(%). З відомостей цього результату не вбачалось саме кількість проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 .

Тому, 27.09.2023 року суд апеляційної інстанції звернувся з повторним запитом до Обласного наркологічного диспансеру з вимогою роз`яснити якому показнику проміле алкоголю в крові відповідає виявлений етанол, в концентрації (за методикою ГРХ( кров 0,19 г/л(%).

04 жовтня 2023 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшла відповідь на запит, відповідно до відомостей якої вбачається, що грам на літр (г/л) та проміле є одиницями вимірювання концентрації речовин у рідині. Співвідношення між цими одиницями вимірювання вмісту алкоголю у крові складає: 1 проміле це 1 грам спирту на 1 літр крові. Концентрація етилового спирту в крові ОСОБА_1 , 1990 року народження, за результатом токсилогічного дослідження від 05.11.2022 року № 1152 складала 0,19 г/л, тобто в перерахунку на одиницю вимірювання в проміле, вона складає 0,19 проміле.

Аналізуючи зміст диспозиції статті 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом особами в стані сп`яніння, в тому числі, алкогольного.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Тобто максимально допустимий вміст алкоголю у крові водія в Україні становить 0,2 проміле.

Визнаючи винним ОСОБА_1 , а саме перебування його у стані алкогльного сп`яніння, суд першої інстанції посилався лише на відомості висновку лікаря, без дослідження кількості вмісту алкоголю у біологічних зразках особи, яка проходила медичний огляд, оскільки будь-які інші фактичні відомості, які підтверджують перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння у матеріалах справи відсутні.

Проте, оцінюючи цей доказ, суд апеляційної інстанції вважає більш точними відомості результату токсилогічного дослідження крові ОСОБА_1 від 05.11.2022 року, оскільки у висновку лікаря зазначено лише, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, тобто відповідно до відомостей результату токсилогічного дослідження в крові останнього виявлено лише 0,19 проміле алкоголю, що, відповідно до вимог вищенаведеної Інструкції, є допустимою нормою вмісту алкоголю у крові.

Отже, оскільки згідно результатів токсилогічного дослідження, концентрація алкоголю в крові ОСОБА_1 фактично складала 0,19 проміле, вона є такою що не перевищує мінімально допустимий рівень такої концентрації, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Враховуючи наведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не в повному обсязі встановив фактичні обставини цієї справи та передчасно визнав винним ОСОБА_1 винним у порушенні п. 2.9А Правил дорожнього руху України та притягнув його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08 червня 1976 року, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21 лютого 1984 року, no. 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25 серпня 1987 року, no. 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardov. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 24 листопада 2011 року у справі «Загородній проти України», заява № 27004/06 суд зазначив, що особа, проти якої висунуті кримінальні обвинувачення, яка не бажає захищатись особисто, повинна бути в змозі скористатись юридичною допомогою за власним вибором (див. рішення від 16 квітня 2009 року у справі «Ханжевачкі проти Хорватії» (Hanzevadki v. Croatia), заява № 17182/07, п. 21, з подальшими посиланнями).

Згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилось нічого іншого, як взяти на себе функцію сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагальності процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Більш того, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та відомості, що є в цій справі, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15лютого 2023 року підлягає скасуванню, а провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков