Номер провадження3/205/4549/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 514874 від 20.08.2023 року водій, ОСОБА_1 , 20.08.2023 року о 12 год. 00 хв. по вул. Криворізьке шосе, 28 м. Дніпро, керував транспортним засобом «ВАЗ 21 043», д/н НОМЕР_2 , що був переобладнаний без відповідного дозволу органів МВС, а саме, було встановлено газобалонне обладнання, порушення вчинено повторно протягом року, а саме 08.07.2023 року водія вже було притягнуто до відповідальності за аналогічне правопорушення постановою серії БАБ № 179414, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст.121 КУпАП (порушення правил керування або експлуатації транспортного засобу, правил користування ременями безпеки або мотошоломами).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду даної адміністративної справи свою провину не визнав, та заперечував щодо викладених у вказаному протоколі обставин. В обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що транспортний засіб «ВАЗ 21 043», д/н НОМЕР_2 , не був обладнаний жодним приладом ГБО, працівники національної поліції, стверджуючи про факт наявності такого обладнання, не надали жодного доказу на його підтвердження.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку з огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд, у відповідності до положеннями ст. ст.280,283 КУпАП, повинен з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності за нормою закону, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 4 ст. 121 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятидесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Суд вказує, що відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а, відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст. 255 КУпАП.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Разом з тим, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою, відповідно до закону, кримінальної відповідальності.

Однак, в наданих суду матеріалах справи на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, наявний лише протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 514874 від 20.08.2023 року, рапорт інспектора 2 взводу 4 роти 4 батальйону УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Іванова С.А. та постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 179414 від 08.07.2023 року.

При цьому, матеріали справи не містять показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису інкримінованого правопорушення. Також зі змісту матеріалів справи вбачається, що показання свідків правопорушення (у разі його вчинення) працівником поліції також не відбиралися, до матеріалів справи копії таких показань відповідно не надано, посилання на показання свідків в протоколі та у зазначеному рапорті відсутні.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Так само, сам по собі рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки у розумінні ст. 251 КУпАП, такий рапорт не є джерелом доказів,та не може вважатися належним і допустимим доказом учинення позивачем такого адмінправопорушення, так як він складений зацікавленою у результаті розгляду справи особою.

Таким чином, будь-які інші належні, достатні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, у матеріалах справи відсутні.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Також слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, суд доходить висновку, що під час розгляду даної адміністративної справи достатніми, належними і допустимими доказами не підтверджено факт порушення вимог чинного законодавства, а саме вимог ч.4 статті 121 КУпАП, громадянином ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, в суду відсутні правові підстави для притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки у діяннях притягуваної особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, ч.1 ст. 122-2, 247 ч.1 п. 1, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д. В. Мовчан