Справа № 202/7698/23
Провадження № 3/202/4925/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Маринін О.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ІПН в матеріалах справи відсутній,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу, 12.04.2023 року о 00:45 год. в м. Дніпро, Індустріальний р-н, проспект Слобожанський, 70, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21065» д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 , будучі повідомленим про час та місце розгляду справи під час складення протоколу, а також викликаним належним чином безпосередньо судом, за судовим викликом в судові засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

Враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, до суду не з`явилась, не повідомивши про причини свого неприбуття, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 зазначає, що доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ОСОБА_1 поставлено в провину вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Саме по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Однак, посадова особа поліції, яка складала протокол, в супереч вимог ст.. 251 КУпАП, не вжила заходів щодо збирання доказів, наявність яких сприяла б всебічному, повному і об`єктивному розгляду даного адміністративного матеріалу, оскільки доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом матеріали справи взагалі не містять, при цьому згідно протоколу порушення зафіксовано нагрудними відео реєстраторами, однак дані відеозаписи не було долучено до матеріалів справи ( згідно опису матеріалів також відсутні)

Так, матеріали справи містять лише сам протокол, рапорт поліцейського та картку обліку адміністративного правопорушення.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції самі по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

При цьому, пояснень самого ОСОБА_1 чи зазначення про відмову від них, пояснень свідків чи відеозапису порушення матеріали справи також не містять.

Враховуючи вищенаведене належних доказів, які б давали можливість встановити склад адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Крім того, кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП, особою яка склада протокол в суті правопорушення, не зазначено його кваліфікуючу ознаку вчинення повторно протягом року.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведений висновок узгоджується з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини (справа «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.).

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що у справі відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 126 ч.5, 213, 221, 283 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст.126 ч.5 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення.

Суддя О. В. Маринін