КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 369/7659/22

номер провадження: 33/824/4132/2022

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Нечваля Яна Вадимовича, розглянувшиу відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві клопотання адвоката Нечваля Яна Вадимовича, поданого в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 00 коп.

Як встановлено постановою судді, 23 липня 2022 року, приблизно о 08 год 00 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Laguna», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , по вул. Освіти, 17 у місті Вишневе Бучанського району Київської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. На вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, що зафіксовано відеозаписом, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 15 серпня 2023 року адвокат Нечваль Я.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року. Скасувати постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що оскаржувану постанову судді винесено 30 листопада 2022 року, а до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) її завантажено лише 28 грудня 2022 року. Указує, що ОСОБА_1 дізнався про наявність цієї постанови лише 02 січня 2023 року після укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом Олянюком В.Л., який протягом десятиденного строку з дня ознайомлення з її змістом подав до суду апеляційну скаргу. Проте постановою Київського апеляційного суду від 19 січня 2023 року апеляційну скаргу йому було повернуто. Після цього, адвокат Олянюк В.Л. вдруге подав апеляційну скаргу, яку постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року було йому повернуто, у зв`язку з відмовою у поновленні строку на апеляційне оскарження. Вказує, що в подальшому ОСОБА_1 неодноразово подавались апеляційні скарги на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року, які постановами Київського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року, від 21 квітня 2023 року та від 13 червня 2023 року, були повернуті заявнику, у зв`язку з відмовою у поновленні строку на апеляційне оскарження.

Захисник указує, що ОСОБА_1 не був повідомлений про винесення апеляційним судом постанови від 13 червня 2023 року та йому не було відомо про результати розгляду його апеляційної скарги. У зв`язку з цим, 29 червня 2023 року ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом адвокатського об`єднання «Адвокати Нон-Стоп» Нечвалем Я.В., який встановив відсутність інформації про розгляд апеляційної скарги.

Зазначає, що 29 червня 2023 року він зателефонував до Київського апеляційного суду для отримання інформації про те, чи знаходиться у головуючого судді дана справа, з метою ознайомлення зі справою. Однак йому повідомили, що справу нададуть для ознайомлення через три тижні, оскільки суддя з 03 липня 2023 року йде у відпустку. Вказує, що 30 червня 2023 року він подав до Київського апеляційного суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, проте йому у суді не надали справу для ознайомлення, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. У зв`язку з цим, він подав нову апеляційну скаргу на постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 рокудо Київського апеляційного суду. 04 липня 2023 року в ЄДРСР була опублікована постанова Київського апеляційного суду від 13 червня 2023 року.

Вказує, що з метою недопущення значного пропуску строку на апеляційне оскарження, 14 липня 2023 року він в інтересах ОСОБА_1 знову подав апеляційну скаргу. Постановою Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року йому було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження. Зазначає, що апеляційний суд не провів судове засідання з його участю при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, про що він просив суд. Зазначає, що копію постанови Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року він отримав лише 08 серпня 2023 року.

Наголошує, що ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні під час винесення постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 рокуі, відповідно, йому не було відомо про результати розгляду справи. Копія вказаної постанови судді від 30 листопада 2022 року ОСОБА_1 не надсилалась у триденний строк, як того вимагає КУпАП, і останній її не отримував, що призвело до пропуску строку на апеляційне оскарження. Тому вважає, що саме дії суду першої інстанції зумовили пропуск ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження. Однак вказаним доводам Київський апеляційний суд оцінки не надав.

Крім того, вказує, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, так як відповідно до пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року №73, ОСОБА_1 не подавав заяву до суду першої інстанції про намір отримання судових повісток в електронному вигляді за допомогою смс - повідомлення. Тому вважає, що надсилання судом першої інстанції ОСОБА_1 смс - повідомлення з власної ініціативи не може вважатися належним його повідомленням про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Нечваля Я.В., які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 та просили його задовольнити, перевіривши обґрунтованість доводів клопотання захисника, вважаю, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відсутні, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 липня 2022 року ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 318731 від 23 липня 2022 року за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно з яким йому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і йому було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Києво-Святошинському районному суді Київської області за викликом (а.с.1).

Розгляд справи в суді першої інстанції було призначено на 26 вересня 2022 року.

25 вересня 2022 року ОСОБА_1 направив до суду першої інстанції письмову заяву, в якій просив відкласти розгляд справи на іншу дату та зазначив, що дізнався про дату судового розгляду справи шляхом отримання СМС - повідомлення від суду на його номер мобільного телефону.

26 вересня 2023 року судове засідання суддею першої інстанції було відкладено на 12 жовтня 2022 року, а в подальшому - на 25 жовтня 2022 року та 30 листопада 2022 року, у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 у судові засідання.

Постановою судді у даній справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 була винесена 30 листопада 2022 року за його відсутності.

Водночас прийняття суддею місцевого суду рішення у справі про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 через три місяці від дати її надходження до суду, з урахуванням того, що йому було відомо про це судове провадження, узгоджується з вимогами ст.268 КУпАП.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Процедура реалізації вказаної конституційної норми в даному випадку знаходить свій вираз у ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Тобто дана норма чітко пов`язує вирахування строку на апеляційне оскарження саме з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії.

Таким чином, з урахуванням положень ст.294 КУпАП, останній строк подачі ОСОБА_1 апеляційної скарги, з урахуванням вихідних днів, було 12 грудня 2022 року.

З матеріалів справи вбачається, що в перше з апеляційною скаргою на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 рокузахисник ОСОБА_2 - адвокат Олянюк В.Л. звернувся 12 січня 2023 року, тобто з пропуском встановленого ч.2 ст.294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження з дня винесення постанови. Постановою Київського апеляційного суду від 19 січня 2023 року апеляційну скаргу повернуто захиснику, у зв`язку з не підтвердженням належним чином повноважень захисника (а.с.38).

16 лютого 2023 року адвокат Олянюк В.Л. в інтересах ОСОБА_1 вдруге подав апеляційну скаргу на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року. Постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року апеляційну скаргу повернуту захиснику, у зв`язку з відмовою у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року (а.с.63-65).

В подальшому, ОСОБА_1 особисто неодноразово, а саме, 21 березня 2023 року, 14 квітня 2023 року та 16 травня 2023 року, подавав до суду апеляційні скарги на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року, в яких просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що дізнався про винесення оскаржуваної постанови лише 02 січня 2023 року після укладення з адвокатом Олянюком В.Л. договору про надання правничої допомоги. Постановами Київського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року, від 21 квітня 2023 року та від 13 червня 2023 року, апеляційні скарги було повернуто ОСОБА_1 , у зв`язку з відмовою у поновленні строку на апеляційне оскарження (а.с.95-96, 115-116, 151-154).

14 липня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Нечваль Я.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження цієї постанови судді.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Нечваля Я.В. повернуто заявнику, у зв`язку з відмовою у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року (а.с.166-169).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що доводи клопотання сторони захисту про те, що про винесення оскаржуваної постанови судді від 30 листопада 2022 року ОСОБА_1 дізнався лише 02 січня 2023 року після укладення договору про надання правничої допомоги з адвокатом Олянюком В.Л., що копія постанови судді від 30 листопада 2022 року ОСОБА_1 не надсилалась та не вручалась, що з моменту отримання оскаржуваної постанови судді захиснику ОСОБА_1 - адвокату Олянюку В.Л. потрібен був час на підготовку першої апеляційної скарги, що під час розгляду апеляційної скарги від 16 травня 2023 року сторону захисту було позбавлено можливості отримати інформацію, пов`язану з рухом справи, вже неодноразово були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та їм надана відповідна правова оцінка.

У своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.27 від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року). При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Отже, оскільки вказані вище доводи клопотання сторони захисту про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року вже неодноразово вирішувалося постановами Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року, від 03 квітня 2023 року, від 21 квітня 2023 року, від 13 червня 2023 року та від 02 серпня 2023 року, то повторна оцінка вказаних доводів буде порушенням принципу остаточності рішення «res judicata» (п.1 ст.44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Що стосується доводів клопотання про те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, так як він не подавав заяву до суду першої інстанції про намір отримання судових повісток в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення, а тому надсилання судом першої інстанції ОСОБА_1 смс-повідомлення з власної ініціативи, не може вважатися належним повідомленням його про час та місце розгляду справи у суді першої інстанції, то ці доводи не можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 30 листопада 2023 року з таких підстав.

Так, у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження сторона захисту жодним чином не заперечує того факту, що ОСОБА_1 був повідомлений про вказане судове провадження та те, що розгляд даної справи суддею було призначено на 30 листопада 2022 року. Тому посилання захисника на те, що суддею було порушено формальну процедуру такого повідомлення, апеляційний суд оцінює критично та вважає їх лише процесуальним прийомом, спрямованим на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності (стратегія захисту).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України» зазначив, що неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків. ЄСПЛ наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

До того ж суд апеляційної інстанції враховує, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.

В призмі оцінки доводів клопотання захисника про те, що суддею було порушено формальну процедуру повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи, апеляційний суд також враховує, що ЄСПЛ зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 по своїй суті застосовано доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони.

Встановлено, що у всіх раніше поданих клопотаннях про поновлення строку на апеляційне оскарження, ні сам ОСОБА_1 , ні його захисники, не мотивували своє клопотання тим, що суддею першої інстанції було порушено формальну процедуру повідомлення ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду. Тому зазначення відповідного доводу лише в останньому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, є ознакою суперечливої поведінки, як такої, що не відповідає попереднім заявам.

Інших нових доводів, які б підтверджували існування поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 рокув даному клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисником не вказано, а тому у задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Оскільки апеляційну скаргу адвокат Нечваль Я.В. подав 15 серпня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження і в задоволенні його клопотання про поновлення цього строку апеляційним судом відмовлено, то така апеляційна скарга підлягає поверненню за правилами ч.2 ст.294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката Нечваля Яна Вадимовича, поданого в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов