Провадження № 33/801/959/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 через адвоката Морозова В.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Вважає, що суд допустив порушення норм матеріального, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам. Посилаючись на викладені у ній доводи скаржник пояснив, що в справі відсутні докази керування ним транспортним засобом та руху автомобіля.

В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, був повідомлений про розгляд його апеляційної скарги.

Адвокат Морозов В.Ю. та адвокат Рясний В.Д. в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин. Клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли та відповідно про причини неявки суд не повідомляли.

Перед початком судового засідання на електронну адресу суду від ОСОБА_1 через електронну адресу адвоката Морозова В.Ю. надійшло клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату з метою забезпечення участі в режимі відеоконференції його адвоката за місцем знаходження м. Кривий Ріг.

Вирішуючи дане клопотання суд виходить із того, що скаржник та його адвокат Морозов В.Ю. не були позбавлені процесуальної можливості вчасно заявити дане клопотання, зокрема при зверненні з апеляційною скаргою 05.10.23 або завчасно перед судовим засіданням.

Заяв про проведення судового засідання в режимі конференції самі адвокати безпосередньо не заявляли.

Подане правопорушником клопотання розцінюється судом, як спроба затягування розгляду справи.

Приймаючи до уваги те, що неявка правопорушника та його адвокатів в судове засідання не перешкоджає апеляційному розгляду, оскільки явка їх не є обов`язковою, суд , з врахуванням строку розгляду адміністративної справи, вирішив розглянути справу у його відсутність та у відсутність його адвокатів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя Вінницького апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з огляду на таке.

Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

П. 2.9 (а) передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 432705 від 13.07.2023 року 01 год. 05 хв., який є одним із доказів у справі, водій ОСОБА_1 , 13.07.2023 о 00 год. 40 хв. в м. Вінниця по вул. Пирогова, 240 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою алкотесту «Драгер». Проба позитивна 1,80%, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є правильними і узгоджуються з дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 2); роздруківкою приладу Драгер «Alcotest 7510» з результатом тесту 1,80 % - позитивний (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4); рапортом лейтенанта поліції М. Колосюк (а.с. 5) та відеозаписом (а.с.6).

Докази в сукупності узгоджуються між собою, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, в сукупності підтверджують вину скаржника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і встановлений судом перебіг досліджуваної події відповідає змісту відео, яке міститься на технічному носієві з відеозаписом, який знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

За результатами огляду ОСОБА_1 , проведеного за допомогою приладу Драгер «Alcotest 7510» на місці зупинки, виявлено вміст алкоголю 1,80 %, тобто перевищує гранично допустиму норму (0,2% проміле) та беззаперечно вказує на перебування скаржника в стані алкогольного сп`яніння.

З даним оглядом скаржник був ознайомлений, як вбачається із відеозапису та підтверджується його підписом на роздруківці.

Також працівниками поліції складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу з зазначенням результатів (1,82%).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер «Alcotest 7510» проводився за згодою ОСОБА_1 , який мав можливість, у разі незгоди з використання вказаного приладу пройти такий огляд в медичному закладі.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 заперечень щодо проходження огляду не подавав та про свою незгоду із результатами проведеного огляду на стан сп`яніння скаржник не зазначав.

Спосіб, у який було встановлено алкогольне сп`яніння скаржника, не суперечить вимогам законів.

На відео зафіксовано, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. Так, ОСОБА_1 погодився на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», при цьому будь-яких зауважень щодо процедури проходження і результату огляду за допомогою приладу Драгер «Alcotest 7510» чи клопотань правопорушник не заявляв.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, після чого, був ознайомлений з результатами його огляду, і при цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з такими результатами чи просив провести будь-який інший чи повторний огляд.

Також з відео вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 зміст протоколу, права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, та запитали, чи все йому зрозуміло, на що водій відповів «так».

В свою чергу на запитання працівника поліції, чому правопорушник керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, водій відповів, що їхав не швидко.

Тобто, на момент зупинки правопорушник підтвердив, що він керував автомобілем.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що на відеозаписі зафіксовано що ОСОБА_1 не заперечив факт керування автомобілем та не наголошував на тому, що він не був водієм даного автомобіля.

Відтак, доводи скаржника в апеляційній скарзі, про те що матеріали справи не містять доказів керування ним автомобілем, не заслуговують на увагу, оскільки дані доводи не підтверджені матеріалами справи, а навпаки спростовуються відеозаписом.

Вказані доводи скаржника розцінюється як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на правильність ухваленого судом рішення та склад адміністративного правопорушення.

Разом з тим, відповідно до відомостей відеозапису об`єктивно вбачається, що працівники поліції, під час спілкування, встановили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та неодноразово пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння, на що скаржник погодився.

Отже, твердження скаржника, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Тому, критика скаржником дій працівників поліції та те, що вони здійснювали щодо водія психологічний тиска є безпредметною з огляду на те, що вони діяли відповідно до покладених на них чинним законодавством обов`язків без перевищення своїх повноважень.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.

Будь-яких зауважень щодо неправомірних дій працівників поліції скаржник не заявляв, до суду належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин не надав.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Будь-яких порушень законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою обов`язкове скасування постанови суду, суддею апеляційного суду не встановлено.

У протоколі викладені відомості, які підтверджуються і іншими дослідженими судом та наявними в матеріалах справи доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, згідно ст.251 КУпАП він є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які б підтверджували невинуватість скаржника матеріали справи не містять.

Також не заслуговують на увагу доводи скаржника, що на відеозаписі не містяться ознаки алкогольного сп`яніння водія. Так, на відео відображено розмову працівників поліції та адекватну поведінку водія, чітку річ та стійку ходу, однак вказана обставина не спростовує факту знаходження водія в стані алкогольного сп`яніння та підтверджується роздруківкою приладу Драгер «Alcotest 7510» з результатом тесту 1,80 % - позитивний.

Доводи скаржника, що працівники поліції не відсторонили водія від керування транспортним засобом, не приймаються до уваги та спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що водій викликав тверезого водія щоб він забрав автомобіль ОСОБА_1 .

Вказані доводи скаржника в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Доводи скаржника про не залучення поліцейським свідків для проведення огляду на стан сп`яніння апеляційним судом відхиляються з огляду на те, що за Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху" № 1231-IX, частина 2 статті 266 КУпАП викладена у новій редакції: зокрема, зазначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Тоді як дані обставини фіксувалися шляхом проведення відеозйомки і містять відеозапис щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» водієм ОСОБА_1 , що не створювало для працівників поліції обов`язку забезпечити участь свідків.

Не є такими, що заслуговують на уваги доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не доставили водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння та не виписали йому відповідне направлення, оскільки працівники поліції запропонували водію пройти огляд в медичному закладі або на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» ,на що водій погодився пройти огляд на місці зупинки. Відтак, так як огляд проведено на місці зупинки, з результатом водій погодився та не заперечував, тому не було потреби везти водія в медичний заклад.

Не спростовують також правильних висновків суду доводи скаржника про те, що поліцейські не вилучили посвідчення водія у нього, оскільки з відеозапису вбачається, що на вимогу поліції для посвідчення особи водій надав сторінку паспорта з мобільного додатку «Дія» з фотокарткою.

Крім того, такі доводи не спростовують вину ОСОБА_1 та не свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому вказані доводи також не приймаються до уваги.

Доводи про те, що в протоколі належним чином не викладено суть правопорушення, а саме відсутні ознаки сп`яніння, що були виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 , не є тими істотними порушення закону, які б вказували на неконкретність обвинувачення, за умови, що такі ознаки (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів) містяться в акті огляду водія та направленні на огляд.

Що ж стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, зокрема щодо не зазначення у протоколі модель, номер та серію засобу, яким велася відеофіксація, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять у собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

Суддя апеляційної інстанції також вважає безпідставними доводи скаржника про те, що в протоколі не вказано модель, номер та серію засобу, яким велася відеофіксація.

Так, обставини зазначені в протоколі фіксувалися шляхом проведення відеозйомки і містять повний відеозапис щодо проходження огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 . З відеозапису встановлена послідовність перебігу подій, що відбувались на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки ними зафіксовано обставини події, поведінку ОСОБА_1 та його огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Суддя апеляційної інстанції також вважає безпідставними доводи скаржника про те, що суддею порушено порядок розгляду справи та суд розглядаючи справу не вжив належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи та підійшов до розгляду справи в спрощеному порядку.

Як вбачається із матеріалів прави, суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку. Відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Висновки суду про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильними.

З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях заявника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.

Даючи оцінку доказам по справі суд першої інстанції правильно прийшов до висновку та визнав винуватим ОСОБА_1 . Керуючи автомобілем водій не повинен перебувати в стані алкогольного сп`яніння, оскільки для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі що передбачено Правилами дорожнього руху України.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко