Справа№464/5531/23
пр. № 3/464/2203/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Андрушко Н.М.,

за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Гіщинського І.Ю.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого Буляндри Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

за ст. 124 КУпАП,

встановив:

на розгляд Сихівського районного суду м. Львова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №156728 від 08.08.2023 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_1 08.08.2023 о 14.36 год. на пр-т Червоної Калини, 61 у м. Львові на перехресті нерівнозначних доріг з вул. Гната Хоткевича у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортному засобу марки «Smart Fortwo Electric», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнав, пояснив суду, що 08.08.2023 близько 14.30 год. рухався на транспортному засобі марки «Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 , на пр-т Червоної Калини у м. Львові та мав намір повернути на вул. Гн. Хоткевича. Здійснюючи поворот ліворуч, призупинив автомобіль на ділянці дороги, призначеної для здійснення розвороту, перед знаком «дати дорогу», аби пересвідчитись в безпечності маневру. Так, на зустрічній ділянці дороги було дві смуги, а тому ОСОБА_1 пропустив близько двох чи трьох автомобілів, що рухались, побачив, що дорога вільна для виконання повороту, а тому повільно почав рух. Однак, коли повністю виїхав автомобілем на зустрічну смугу, зауважив, що в крайній правій смузі з значною швидкістю рухається автомобіль марки «Smart», який не гальмує, у зв`язку із чим вказаний автомобіль здійснив зіткнення з його транспортним засобом, а саме в задню праву частину такого. Вказав, що на його думку, протокол про адміністративне правопорушення склали саме на нього, оскільки саме у нього була другорядна дорога з вимогою «дати дорогу», проте на місці ДТП працівники поліції не з`ясовували чи перевищив потерпілий швидкість руху та на який сигнал світлофору він проїхав. Зауважив, що саме внаслідок дій потерпілого відбулась ДТП, оскільки внаслідок удару його автомобіль розвернуло, що свідчить про те, що потерпілий значно перевищив допустиму швидкість руху на вказаній ділянці дороги, внаслідок чого він не встиг вчасно застосувати гальмування. Ствердив, що перед здійсненням маневру пересікання смуги руху, бачив автомобіль потерпілого, котрий знаходився на відстані щонайменше 30, а то й 50 м до місця ДТП. Беручи до уваги, що в матеріалах справи недостатньо доказів, що свідчать про його винуватість, просив призначити комплексну експертизу.

Захисник Гіщинський І.Ю. вказав, що у справі недостатньо доказів, котрі б вказували на винуватість ОСОБА_1 , у зв`язку із чим клопотав призначити судову комплексну відеотехнічну та автотехнічну експертизу. Вважає, що саме перевищення швидкості потерпілим призвело до ДТП. Більше того, як вбачається із відеофайлів, ОСОБА_1 перед здійсненням руху прямо, виконав вимоги знаку дати дорогу, оскільки зупиняв автомобіль та надавав дорогу щонайменше 3 автомобілям. Просив клопотання задовольнити. Інших клопотань пов`язаних з розглядом справи, чи доказів, котрі б могла долучити до справи сторона захисту, не має.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення про те, що 08.08.2023 рухався на транспортному засобі «Smart Fortwo Electric», р.н. НОМЕР_2 , на пр-т Червоної Калини у м. Львові по головній дорозі. Рухаючись в правій крайній смузі на зелений сигнал світлофора, побачив, що з вул. Гн. Хоткевича виїхав автомобіль марки «Toyota», чим перешкоджав руху його автомобіля. Вказати точну відстань між його автомобілем, коли він вперше побачив перешкоду та автомобілем ОСОБА_1 не може, однак, ствердив що вона значно була менше 30 м. Вказав, що застосував екстрене гальмування, однак не встиг зупинити повністю автомобіль, внаслідок чого відбулось зіткнення. Зіткнення відбулося передньою частиною його автомобіля в задню праву частину автомобіля ОСОБА_1 . Проти клопотання сторони захисту про призначення комплексної експертизи заперечив.

Представник потерпілого Буляндра Х.В. вказала, що матеріали справи про адміністративне правопорушення в повній мірі доводять порушення ОСОБА_1 ПДР України, що призвело до ДТП. Зазначила, що потерпілий рухався по головній дорозі, не змінював напрямку руху, їхав на зелений сигнал світлофору, тоді як ОСОБА_1 здійснював маневр із другорядної дороги з вимогою дорожнього знаку «дати дорогу». Категорично заперечила, що на момент виїзду ОСОБА_1 на смугу руху потерпілого відстань між автомобілями була більше 30 метрів, оскільки як вбачається із відеоматералів, вона могла бути 16, не більше 20 м, а то й менше. У клопотанні про призначення комплексної експертизи просила відмовити. У випадку якщо суд прийде до переконання щодо задоволення клопотання, просила визначити іншу експертну установу, оскільки заявленій не довіряє, та не брати до уваги питання експерту щодо діянь потерпілого, оскільки такий до адміністративної відповідальності не притягується.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , захисника та представника, дослідивши матеріали справи, письмові пояснення останнього, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

08.08.2023 близько 14.36 год. у м. Львів, на перехресті нерівнозначних доріг проспекту Червоної Калини, 61 та вул. Гната Хоткевича, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки TOYOTA COROLA, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобілем марки SMART FORTWO ELECTR.C , д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП учасник дорожнього руху притягується до адміністративної відповідальності серед іншого, за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При цьому, доведенню підлягають обставини керування особою транспортним засобом, порушення ПДР, вчинення ДТП, та наявність пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

З цього слідує, що диспозиції вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст.1 вказаного закону).

Одночасно, ст. 2 вказаного Закону закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього, зокрема, ПДР України, які відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» (далі Закон) визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що ОСОБА_1 08.08.2023, керуючи транспортним засобом марки «Toyota Corola», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті пр. Червоної Калини, 61 та вул. Гната Хоткевича у м. Львові був водієм, тобто учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків, поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Так, згідно п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху..

Усі вище перелічені заходи є необхідними для встановлення усіх фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, встановлення вини особи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №156728 від 08.08.2023, згідно котрого водій ОСОБА_1 08.08.2023 близько 14.36 год. на перехресті пр. Червоної Калини, 61 та вул. Гната Хоткевича у м. Львові порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху та, керуючи транспортним засобом марки «Toyota Corola», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого сталось зіткнення з автомобілем Smart Two electr.с, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Потерпілим визнано ОСОБА_2 (а.с.1);

- схему місця події від 08.08.2023, в якій відображено місце зіткнення, що відбулося в межах смуги руху на проспекті Червоної Калини, що позначене 13 на відстані 64 м. до краю будинку №61 м та на відстані близько 3 метрів від розділювальної смуги, із зазначення розташування транспортних засобів, технічних ушкоджень автомобілів, їх ідентифікуючих даних, тощо. Зокрема, як вбачається із схеми, автомобіль марки «Toyota Corola», д.н.з. НОМЕР_1 , отримав пошкодження у виді вм`ятин та пошкоджень ЛФП задніх правих дверей, заднього бамперу з правої сторони, задньої правої арки, заднього правого порогу, а автомобіль марки Smart Two electr.с, д.н.з. НОМЕР_2 , отримав пошкодження лобового скла, шляхом розбиття, переднього ДНЗ, розбита ліва передня фара, переднього бампера, капоту, лівого переднього крила, та подушок безпеки. Учасники ДТП, з план схемою ознайомлені, засвідчені підписами без застережень та зауважень (а.с.2);

- письмові пояснення ОСОБА_2 , згідно яких останній вказав, що керував автомобілем марки Smart Two electr.с, д.н.з. НОМЕР_2 , та, рухаючись по головній дорозі у праві смузі на вул. Червоної Калини, 61 о 14.40 год., перетнувши перехрестя з вул. Гн. Хоткевича на зелене світло світлофору, на його смугу руху перпендикулярно з другорядної дороги прямо виїхав автомобіль «Toyota Corola», водій котрого мав вимоги знаку «дати дорогу», не встигнувши загальмувати, наніс удар у праву задню дверку водія автомобіль Toyota (а.с.3);

- письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він керував транспортним засобом марки «Toyota Corola», рухаючись по вул. Червоної Калини, повернув ліворуч, на вул. Г.Хоткевича, з метою перетнути вул. Червоної калини до буд. 61, перетнувши трамвайну колію, пропускаючи автомобілі, котрі рухалися справа наліво, переконався, що в правій смузі руху, котру планував перетнути на відстані 30 м немає перешкоди і виїхав на вул. Червоної Калини. Раптом побачив, що в правий бік його автомобіля прямує автомобіль smart, який в`їхав в нього на великій швидкості, не намагаючись гальмувати. (а.с.4).

В судовому засіданні захисником Рака С.В. в якості доказу надано відеозапис, з котрого встановлено, що такий містить 2 відеофайли: відеофайл 1.mp4 та відеофайл 2. mp4.

При дослідженні вказаних файлів встановлено наступне.

При перегляді відеофайлу 1.mp4 та відеофайлу 2. mp4. вбачається, що такий датований 08.08.2023 та розпочинається з часу 14:36 год., на відео зображено автомобіль сірого кольору, котрим керував ОСОБА_1 , що встановлено з пояснень останнього судовому засіданні, здійснює маневр з пр. Червоної Калини, на вул. Г.Хоткевича до пр. Червоної Калини. Після розташування трамвайної колії, перед перехрестям наявні дорожні знаки: знак пріоритету 2.1 «Дати дорогу» та 5.7.2 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом2. В час 14:36:13 автомобіль ОСОБА_1 зупинився перед перехрестям, та з 14:36:16 почав помірний рух прямо з виїзду на ліву смугу руху, та з 14:36:19 прискорив рух на праву смугу руху. Зіткнення з автомобілем білого кольору марки «smart» відбулося у час 14:36:21. При цьому, в час 14:36:19 коли автомобіль марки «Toyota» здійснював маневр з пересікання правої смуги руху, автомобіль потерпілого знаходився на рівні третього автомобіля, що знаходився у колоні лівої смуги руху, що рух не здійснювали. Зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля потерпілого (а.с.15)

З вищевказаних доказів суд одночасно встановив, що ДТП відбулася на автомобільній дорозі з двома суміжними проїзними частинами, на перехресті головної та другорядної дороги, із наявністю дорожніх знаків зі сторони другорядної дороги: знаку пріоритету 2.1 «Дати Дорогу» та інформаційно-вказівним знаком 5.7.2 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом».

У зв`язку із цим суд, при вирішенні вказаної справи, також враховує те, що згідно п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод.

При цьому п.1.10 ПДР України дано визначення термінам, що наведені у цих Правилах, та мають наступне значення:

дорожня обстановка сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом

перехрестя місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

небезпека для руху зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку;

перешкода для руху нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу;

перевага право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху;

дати дорогу вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Крім того, згідно п.33.2 п. п. 2.1 ПДР України знаком пріоритету визначено дорожній знак «Дати дорогу", в силу котрого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

П.33.5 у підпункті 5.7.2 ПДР України закріплено інформаційно-вказівний дорожній знак (згідно п. 8.4 ґ ПДР України запроваджує або скасовує певний режим руху, а також інформує учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила) "Виїзд на дорогу з одностороннім рухом", котрий вказує напрямок руху на перехрещуваній дорозі, якщо на ній організовано односторонній рух. В силу такого знаку, рух транспортних засобів по цій дорозі або проїзній частині дозволяється лише у напрямку, показаному стрілкою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтвердили факт дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08.08.2023 на смузі руху на проспекті Червоної Калини внаслідок виїзду з вул. Гн. Хоткевича у м. Львові близько 14.36 год., за участі автомобіля марки «Toyota Corola», д.н.з. НОМЕР_1 , та транспортного засобу марки Smart Two electr.с, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок якої автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Також, аналізуючи вказані вимоги нормативно-правового акту суд встановив, що автомобіль потерпілого рухався головною дорогою та мав право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху, тобто мав перевагу, та його водій в силу п. 1.4 ПДР України мав право розраховувати на те, що й інші учасники будуть виконувати ці Правила при наявній дорожній обстановці.

В той же час, ОСОБА_1 , здійснюючи маневр на перехресті нерівнозначних доріг, маючи вимогу дорожніх знаків дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, зокрема, не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість, здійснювати рух транспортного засобу по цій дорозі або проїзній частині лише у напрямку, показаному стрілкою, не переконався перед початком руху, що, в силу п. 10.1 ПДР України, це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу руху автомобіля потерпілого, тим самим змінив дорожню обстановку, яка загрожувала безпеці дорожнього руху і змушувала водія негайно зменшити швидкість або зупинитися, тим самим вчинив небезпеку для руху, внаслідок чого відбулося зіткнення.

При цьому, суд критично розцінює твердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, що ДТП відбулося внаслідок перевищення швидкості потерпілим, оскільки небезпеку для руху останнього вчинив саме ОСОБА_1 , появившись рухомим об`єктом на смузі руху транспортного засобу потерпілого, всупереч вимогам наявної дорожньої обстановки (зокрема потоку транспортних засобів, вимогам дорожніх знаків), що передувала ДТП.

Одночасно, не заслуговують на увагу доводи сторони захисту, що водій ОСОБА_1 , здійснюючи маневри при встановлених обставинах дорожньої обстановки, мав право розраховувати на те, що потерпілий буде виконувати ці Правила, в частині застосування останнім екстреного гальмування до повної зупинки автомобіля при виявленні перешкоди для руху, оскільки, як зазначено вище, перешкодою є нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги, тоді як особа, що притягується до відповідальності, автомобілем, що є рухомим об`єктом, появився в межах смуги руху автомобіля потерпілого за 2 секунди до зіткнення, здійснивши маневр із другорядної дороги із-за затору автомобілів, що знаходилися в нерухомому стані у лівій смузі руху в попутному напрямку, та могли створювати перешкоди потерпілому у видимості у напрямку руху та чітко розпізнати розміщення автомобіля ОСОБА_1 як учасника руху, та дало б змогу ОСОБА_2 орієнтуватися під час керування транспортним засобом, зокрема для вибору безпечної швидкості та здійснення безпечного маневру.

Таким чином, надаючи оцінку діям ОСОБА_1 , суд встановив, що останній, здійснюючи маневр автомобілем, створив небезпеку для руху автомобіля потерпілого, а не перешкоду, котру завчасно міг та зобов`язаний був, в силу дорожньої обстановки, що склалася, виявити ОСОБА_2 та уникнути зіткнення, тим самим, своїми діями змінив дорожню обстановку, що призвела до дорожньо-транспортної пригоди.

Одночасно, піддаються сумніву доводи сторони захисту, що потерпілий міг здійснювати рух автомобілем на заборонений сигнал світлофору, оскільки такі спростовуються даними відеофайлів, з котрих вбачається, що велосипедист очікує для перетину пр. Червоної Калини, що може свідчити про заборонений сигнал світлофору для пішоходів через вказану смугу руху.

Разом з тим, згідно чинного законодавства, допускається виникнення ДТП при взаємному порушенні правил дорожнього руху декількома учасниками дорожнього руху.

Однак, беручи до уваги, що суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, зобов`язаний надати оцінку діям особи, яка притягується до відповідальності, встановити, чи допустила остання інкриміновані порушення ПДР України, внаслідок чого трапилося ДТП.

З огляду на те, що працівниками поліції, котрі безпосередньо на місці пригоди оцінювали ситуацію, протоколів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не складали, а наявних у справі доказів, достатньо для кваліфікації дій ОСОБА_1 , тому суд не може вирішувати питання з приводу вчинення ДТП іншими учасниками ДТП.

З метою отримання додаткових доказів, захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 у вказаній справі подано клопотання про призначення комплексної судової відеотехнічної та автотехнічної експертизи по обставинах ДТП.

Клопотання обґрунтоване необхідністю повного та всестороннього розгляду даної адміністративної справи, з`ясування її обставин та зібрання всіх необхідних доказів.

Однак, з`ясувавши думку всіх учасників справи з приводу заявленого клопотання, дослідивши наявні у справі докази, суддя не вбачає підстав для залучення експерта з огляду на таке.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Як вбачається з п.1.2.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої Наказ Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5

(у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Пункт 1.2 Інструкції також визначає, що серед основних видів експертизи є криміналістична (що охоплює експертизу відеозапису) та інженерно-технічна, що охоплює автотехнічну експертизу.

При цьому, експертиза відео-, звукозапису є криміналістичною експертизою, що, в свою чергу, складається з трьох напрямків, один з котрих є технічне дослідження матеріалів та засобів відеозапису. Основним завданням експертизи в межах технічного дослідження матеріалів та засобів відео-, запису є встановлення автентичності відеозаписів, які мають бути запропоновані як докази або використовуються іншим чином у цивільному, кримінальному чи іншому процесі судочинства, з метою вирішення чи є записи оригіналами або копіями, чи зазнавали записи монтажу або інших втручають тобто вирішуються питання щодо встановлення технологічних аспектів отримання записів в тому вигляді, як вони надані на дослідження.

При вивченні змісту клопотання, не вбачається підстав для проведення відеотехнічної експертизи, оскільки доводи та відповідні обґрунтування з даного приводу відсутні. Крім того, в судовому засіданні жодна із сторін не висловлювала заперечень чи сумнівів з приводу автентичності відеозапису, котрий долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення в якості доказу, саме стороною захисту, котра є ініціатором призначення експертизи.

В той же час, автотехнічна експертиза це експертне дослідження з метою встановлення механізму й обставин дорожньо-транспортної пригоди, технічного стану транспортних засобів, причин виходу з ладу їх деталей, а також обставин, що сприяли чи могли сприяти виникненню дорожньо-транспортної пригоди (ДТП). Предметом автотехнічної експертизи є фактичні дані про дорожню обстановку на місці пригоди, дії учасників пригоди і їх можливості, механізм ДТП, технічний стан транспортного засобу (ТЗ) та його деталей, а також про обставини, що сприяли виникненню ДТП, що встановлює експерт-автотехнік на підставі своїх спеціальних знань і матеріалів справи (провадження).

Беручи до уваги те, що відеозапис є матеріалами справи про адміністративне правопорушення, котрий може бути об`єктом експертного дослідження в межах автотехнічної експертизи, зважаючи на зміст клопотання, а також пояснення суб`єктів, котрі подали таке клопотання, суд не встановив жодних підстав для призначення комплексної експертизи, оскільки не доведено необхідності технічного дослідження відеозапису.

Одночасно, при вирішенні питання щодо необхідності проведення автотехнічної експертизи суд зауважує, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку, в разі необхідності, може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Як вбачається з клопотання про призначення судової експертизи, метою залучення експерта є повний та всебічний розгляд справи, а також з`ясування усіх обставин справи та зібрання всіх необхідних доказів.

На переконання судді, наведені у клопотанні доводи є необґрунтованими, при цьому не вказують на необхідність проведення експертизи та не свідчать про недостатність або взаємну суперечність наявних доказів у справі для встановлення фактичних даних події, яка ставиться у вину ОСОБА_1 .

Таким чином, в даній справі, з урахуванням зібраних доказів, суддя вважає, що матеріали справи надають можливість встановити дійсні обставини події, оцінити їх у співвідношенні з поясненнями сторін та зробити відповідний висновок про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого КУпАП, у зв`язку із чим призначення експертизи в даному випадку, не виконуватиме мети визначеної законодавцем.

Крім того, заслуговує на увагу те, що суд розглядає дану справу в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, та в межах звинувачення ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху. Дослідження питань щодо винуватості іншої особи, крім тієї, стосовно якої складено протокол, не є предметом даного судового розгляду.

Одночасно, суд зауважує, що призначення експертизи може призвести до затягування розгляду справи, відтак до затягування прийняття рішення у встановлений вимогами КУпАП строк.

Як вбачається із клопотання, таке подано 24.10.2023, в той час як справа перебуває у провадженні суду з 18.08.2023.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є держава Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Суд звертає увагу на те, що при призначенні судової експертизи, як процесуальної дії суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що відповідно може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованою. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, думку потерпілого та представника, котрі заперечували у необхідності призначення експертизи у справі та беручи до уваги, що матеріали провадження містять достатньо доказів для прийняття рішення у справі, а призначення експертизи без наявності достатніх для того підстав негативно відобразиться на дотриманні строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, а відтак суд вважає, що заявлене клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Таким чином, в судовому засіданні винуватість ОСОБА_1 підтверджена доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №156728 від 08.08.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_1 в частині здійснення виїзду на смугу руху транспортного засобу потерпілого, письмовими поясненнями потерпілого, показами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, схемою ДТП, котрі суд вважає належними та допустимими. При цьому такі докази є достатніми, оскільки як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять, що ОСОБА_1 08.08.2023 близько 14:36 год., керуючи транспортним засобом марки «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті пр. Червоної Калини та вул. Гната Хоткевича у м. Львові порушив вимоги п. 16.11, Правил дорожнього руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Одночасно, суд приходить до висновку про те, що за умови дотримання ОСОБА_1 правил переїзду перехресть нерівнозначних доріг, вимог дорожніх знаків пріоритету та інформаційно-вказівного, виконання обов`язку надати дорогу, та не створювати небезпеку чи перешкоду для руху не допустив би зміну дорожньої обстановки, що призвела до ДТП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості суд оцінює критично як спосіб захисту, оскільки вважає, що винуватість останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується наведеними вище доказами та розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29 червня 2007 року постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Беручи до уваги вищевикладене, суд бере до уваги сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду, котрі виключають будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване адміністративне правопорушення було вчинене особою, що притягується до адміністративної відповідальності, і вина її доведена поза розумним сумнівом на підставі наявних належних, допустимих та достатніх доказів, які узгоджуються між собою.

Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу, який необхідно визначити в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, розмір якого згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011№ 3674-VI, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9, 23, 33, 34, 36, 40-1, 124 КУпАП, керуючись 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суд,

постановив:

у задоволенні клопотання захисника Гіщинського Ігоря Юрійовича про проведення комплексної судової відеотехнічної та автотехнічної експертизи за обставинами ДТП відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв.обл./Львів.обл/21081300; код отримувача(КОД ЗА ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0013001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (КОД ЗА ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106. Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 26 жовтня 2023 року.

Суддя Сабара Л.В.