Справа № 143/632/23
Провадження № 33/801/999/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко А. В.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Медвєдєва С.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Медвєдєва Сергія Сергійовича на постанову Погребищенського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

29.06.2023 року о 23:25 год. в м. Погребище по вул. Б. Хмельницького водій ОСОБА_1 , в порушення п. 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом «Chery-tiggo», д. н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан вживання алкогольних напоїв водій відмовився в приймальному відділенні ЦЛ, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Погребищенського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з такою постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Медвєдєв С.С. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову, та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Погребищенського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року, мотивуючи тим, що у визначений законом строк 07.10.2023 року подав апеляційну скаргу на оскаржувану постанову підсистемою «Електронний суд». Після чого, 20.10.2023 року Вінницьким апеляційним судом було повернуто апеляційну скаргу особі, яка її подала, через непідтверджені повноваження захисника. 21.10.2023 року, після отримання постанови Вінницького апеляційного суду про повернення апеляційної скарги від 20.10.2023 року, захисник одразу в той же день подав нову апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Погребищенського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року належить задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, однак апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою органів поліції, 29.06.2023 року о 23:25 год. в м. Погребище по вул. Б. Хмельницького водій ОСОБА_1 , в порушення п. 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом «Chery-tiggo», д. н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан вживання алкогольних напоїв водій відмовився в приймальному відділенні ЦЛ, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395).

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зробив на підставі доказів, які містяться у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №325744 від 30.06.2023 року; актом огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким водій від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким 29.06.2023 року водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у Погребищенській ЦЛ відмовився; актом огляду та затримання транспортного засобу від 30.06.2023 року, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 від керування транспортним засобом був відсторонений; довідками СПД № 2 ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 03.07.2023 року № 426/229/020/01-2023, № 427/229/02/01-2023, згідно з якими ОСОБА_1 протягом останніх 12 місяців до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався та має посвідчення водія; CD-дисками з відеозаписом вчиненого правопорушення, з якого вбачається, як ОСОБА_1 працівник поліції повідомляє про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд для встановлення стану сп`яніння, на що останній погоджується, але біля приймального відділення медичного закладу він, посилаючись на початок комендантської години, від проходження огляду фактично відмовляється. В подальшому, на відео відображено, як ОСОБА_1 працівник поліції роз`яснює, що у такому разі його поведінка розцінюється як відмова від проходження огляду та стосовно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з відмовою водія від проходження огляду, поліцейський, діючи у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, правомірно склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказавши, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та двічі погодився на проходження медичного огляду спростовуються наявними доказами у справі, зокрема з відеозапису з нагрудної камери поліцейського чітко вбачається, що поліцейським було запропоновано водієві пройти огляд на стан сп`яніння біля медичного закладу, однак ОСОБА_1 , посилаючись на необхідність термінового повернення додому у зв`язку з комендантською годиною, фактично відмовився від проведення огляду. Надалі водієві було роз`яснено, що у разі відмови відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

За наявності таких дій з боку ОСОБА_1 , його згода (бажання) на проходження огляду, - нівелюються, а лише озвучування такої згоди за відсутності відповідних дій на її реалізацію свідчить про відмову від проходження огляду.

Апеляційний суд критично ставиться до тверджень сторони захисту, що наявний у справі відеозапис є неналежним доказом, оскільки не є безперервним і ним не зафіксовано весь період спілкування правопорушника з працівниками поліції.

Допустимість відеозапису оцінюється судом в сукупності із іншими наявними у справі доказами, які свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання на те, що відеофіксація здійснювалася не безперервно не спростовує факту відмови водія від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того обставини, що утворюють склад інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, цим відеозаписом зафіксовані в достатньому обсязі.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

Доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Медвєдєва Сергія Сергійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Погребищенського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Медвєдєва Сергія Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову Погребищенського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський