Справа № 461/5055/23 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/1049/23 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника Львівської митниці Зирянова О.Ю., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду міста Львова від 04 липня 2023 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 04 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України, та накладено на неї стягнення у виді конфіскації транспортного засобу - автомобіля реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 536,80 гривень судового збору.

Відповідно до згаданої постанови, 07.06.2023 року 07 годині 16 хв. громадянка України ОСОБА_1 прямувала у приватну поїздку з Польщі до України через пункт пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці смугою руху митного контролю «Червоний коридор» автомобілем р.н. НОМЕР_3 у якості пасажира. Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними «Пасажирського пункту пропуску» та «Диспетчера зони митного контролю» АСМО «Інспектор», в процесі здійснення митних формальностей з`ясовано, що громадянка України ОСОБА_1 ввезла на митну територію України наступний транспортний засіб:

- 28.09.2017 о 07:28:01 через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці ДФС в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» автомобіль реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Станом на 07.06.2023р. у АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Держмитслужби відсутня інформація щодо вивезення автомобіля реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , за межі митної території України.

Відповідно до ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10 ), згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання митниці документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни .

На момент перетину кордону гр. України ОСОБА_1 відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МКУ, не надала та з повідомленням, у відповідності до ст.192 МКУ, до найближчого органу доходів та зборів про обставини подіі (аваріі або діі обставин непереборноі сили) не зверталась.

Таким чином, гр. України ОСОБА_1 перевищила строк тимчасового ввезення автомобіля реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 на митну територію України більше ніж тридцять діб.

Не погоджуючись із рішенням суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Вважає оскаржувану постанову незаконною. Зазначає, що автомобіль вона ввезла разом із причепом із речами. На території України автомобіль обламався, спустило колесо та зламався карбюратор, про що ОСОБА_1 повідомляла митні органи і органи в Німеччині, знявши автомобіль з обліку. З 2017 року автомобіль стоїть поломаний у дворі її будинку у м. Ірпіні. Після цих обставин вона виїхала з України і вперше повернулася у червні 2023 року для вирішення питань з автомобілем.

Зазначає, що цей автомобіль є її родини, до нього є причеп, який належить її донці інваліду з дитинства. У її сина хвороба ОСОБА_2 , тому є необхідність у транспортному засобі для родини. У 2015 помер її чоловік, у них у Німеччині почалися проблеми з кредитом та іпотекою на будинок. У 2018 році їй заборонили виїжджати з країни через суд і надіслали повідомлення про виселення з будинку. Тому у річний термін вона не змогла виїхати з Німеччини, щоб вирішити питання з автомобілем. Їй сказали, не турбуватися, оскільки штраф за зазначене правопорушення невеликий, а конфіскації не буде. Згодом у неї важко захворіла сестра і їй довелося взяти опіку над сестрою. Тоді сестра померла, тоді почалася повномасштабна війна. Отже, на думку ОСОБА_1 , вона не може бути піддана відповідальності за зазначені дії.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги, представника митниці Зирянова О.Ю., який такі заперечив та вважає оскаржувану постанову законною і обґрунтованою, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі вимоги закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Так, ч. 6 ст. 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування. За вчинення правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. Таке зокрема підтверджується, наявними у матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №0680/20900/23 від 07 червня 2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких остання не заперечила факт ввезення транспортного засобу наведеного у протоколі, витягами з інформаційних систем митного органу, копією паспорта ОСОБА_1 , копіями контрольного талону та технічного паспорту на автомобіль серії КЕВ5000, митною декларацією від 07 червня 2023 року; доповідною запискою.

Статтею 460 МК України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі ст. 481 МК України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України.

Доказів того, що ОСОБА_1 , у порядку визначеному ст. 192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, зверталася до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, у ході розгляду справи не здобуто.

Усні пояснення ОСОБА_1 про те, що вона телефонувала на гарячу лінію митниці у 2017 році, де її запевнили, що конфіскації автомобіля не буде, а штраф за вчинене правопорушення буде незначний, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки доказів на підтвердження своїх слів ОСОБА_1 апеляційному суду не надала.

Одночасно, обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді є безпідставними та необґрунтованими.

Приймаючи до уваги наведені обставини справи, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

постанову Галицького районного суду м. Львова від 04 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.