Справа № 158/1880/23 Провадження №33/802/654/23 Головуючий у 1 інстанції:Корецька В. В.
Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., з участю секретаря судового засідання Хомік В. О., особи, яка приятгається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 25 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, жительку АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 01.06.2023 року о 13 год. 19 хв. в м. Ківерці, на вул. Степана Бандери, Луцького району Волинської області, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат», д.н.з. « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із постановою судді першої інстанції Шевченко О. П. подала апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржену постанову незаконною та необгрунтованою. Вказує, що фактично зупинки транспортного засобу не було, а відтак і вимога пред`явити документи з подальшим складенням адміністративних матеріалів не ґрунтувалась на вимогах закону. На думку ОСОБА_1 , з матеріалів справи не вбачається, що вона керувала транспортним засобом, та зупинки транспортного засобу не було зафіксовано на відеозаписі.

Також апелянт акцентує увагу на тому, що у матеріалах справи відсутні відомості про вручення ОСОБА_1 копії протоколу, відеозапис не є безперервним, що на її переконання, унеможливлює можливість притягнення водія до відповідальності. Крім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі звертає увагу, що під час документування адміністративного правопорушення було порушено її право на захист, оскільки вона виявила бажання скористатися правовою допомогою, однак працівники поліції не дали можливості реалізувати їй своє право.

У зв`язку із наведеним, просить постанову судді Ківерцівського районного суду від 25 вересня 2023 року скасувати, а провадження у даній справі закрити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі-Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно із ч. 3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зі змісту доводів апеляційної скарги вбачається, що заперечується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та підставність вимоги працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що такі доводи апелянта перевірялись судом першої інстанції та їм було надано належну правову оцінку.

Факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення доводиться наявними у матеріалах справи доказами, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №058418 від 01.06.2023 року;

- направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольно-наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 01.06.2023 року;

- консультативним висновком спеціаліста від 01.06.2023 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 01.06.2023 року;

- копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАС №7092591 від 01.06.2023 року;

- відеозаписом події з нагрудної камери (відеореєстратор, боді-камера) працівників поліції.

Вищевказані докази разом із відеозаписами із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції були належним чином досліджені судом першої інстанції.

Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним доказом вини ОСОБА_1 та з достатньою повнотою підтверджує факт вчинення останньою адміністративного правопорушення.

З відеозапису чітко вбачається неодноразова відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. Факт відмови від проходження огляду стверджується також консультаційним висновком завідувача приймального відділення КП «Ківерцівська центральна лікарня» ОСОБА_5 від 01.06.2023 де зазначено, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, поведінка ОСОБА_1 , зафіксована відеозаписом вказує, що вона повністю усвідомлювала вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснювала активні, свідомі та вольові дії, розуміла ситуацію, у якій опинилася, однак зайняла тверду позицію щодо необхідності присутності захисника під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в медичному закладі. Також зафіксована на відеозаписі поведінка ОСОБА_1 спростовує покликання в апеляційній скарзі щодо того, що останній не вручено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 категорично на всі пропозиції працівників поліції надавала відмову. Однак, з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №058418 від 01.06.2023 ОСОБА_1 усно ознайомлена, роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про порушення її прав та не вживання жодних дій працівниками поліції для можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги голослівні, оскільки працівники поліції очікували приїзду захисника близько двох годин, а сам процес документування правопорушення щодо ОСОБА_1 здійснювався з моменту зупинки о 13:19 години до 15:30 години 01 червня 2023 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи не є повною безперервною відеозйомкою, на увагу суду не заслуговує, з огляду на наступне.

Ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Отже, ті обставини, про які зауважує апелянт, зокрема, відсутність безперервного фіксування обставин зупинки та складання протоколу, самі по собі не впливають на доведеність встановлених обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які зафіксовані на відеоносії.

При цьому варто зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, наявність двох свідків у вказаних випадках є альтернативою застосування відеозапису спеціальних технічних пристроїв, та в даному випадку у сукупності з іншими доказами, відеозаписом, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 додатково підтверджують встановлені обставини, які вказують на порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР.

Так, перевіряючи доводи апеляційної скарги, а саме щодо відсутності факту зупинки транспортного засобу, апеляційний суд звертає увагу на те, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та на місці події у останньої виявили явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Водночас керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Зі змісту відеозаписів вбачається, що безпосередню зупинку працівниками транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на відеозаписі не зафіксовано, однак з причин того, що в ході буксирування, на переїзді, у автомобіля виникла проблема з колесом і транспортні засоби зупинилися з технічних причин.

Працівник поліції у наданих до суду апеляційної інстанції письмових поясненнях вказав, що помітив порушення при здійсненні буксирування автомобіля, а саме буксирування без увімкненого ближнього світла фар, однак внаслідок виникнення технічних причин при здійсненні буксирування автомобілі самі зупинилися на перехресті проїзної частини дороги і він підійшов до водія транспортного засобу з проханням надати документи, що посвідчують особу та про реєстрацію транспортного засобу.

Разом з тим, факт керування транспортним засобом підтверджується постановою про накладення штрафу серії №7092591 від 01.06.2023, який ОСОБА_1 сплатила та не оскаржувала.

За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи з приводу невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Наведене у своїй сукупності свідчить про правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тоді як наведені апеляційні доводи, свого підтвердження, в ході їх перевірки апеляційним судом, не знайшли.

Ураховуючи зазначене вище та зібрані у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку, доходжу висновку про законність оскарженої постанови та відсутність підстав для задоволення поданої апеляційної скарги, з наведених у ній мотивів.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 25 вересня 2023 року щодо неї - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П. П. Борсук