Справа № 154/2942/23 Провадження №33/802/566/23 Головуючий у 1 інстанції:Кусік І. В.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Лесика С.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 4 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536, 80 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07 липня 2023 року о 18 год. 13 хв. на вул. Гоголя у м. Володимир, керуючи транспортним засобом марки «Ауді 100» д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалась за допомогою спеціального звукового сигналу та проблискових маячків чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР).

Він же, 07 липня 2023 року о 19 год. 00 хв., у с. Хрипаличі, на Федорівському кладовищі, вживав алкогольні напої (горілку), після зупинки транспортного засобу під його керуванням, на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції чим порушив п. 2.10 є) ПДР.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність через порушення норм матеріального та процесуального права, а саме, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, неправильності оцінки доказів, які не відповідають фактичним обставинам вчиненого. Вважає, що судом цілком безпідставно установлено факт керування ним транспортним засобом, що підтверджено лише поясненнями ОСОБА_2 , які є неналежним та недопустимим доказом через не зазначення останнім у своїх усних поясненнях ідентифікаційних ознак транспортного засобу (номерного знаку автомобіля), а також зазначення ним іншого часового проміжку їх спільної поїздки, аніж того, що відображений у відібраних інспектором у нього поясненнях. Також поза увагою судді залишився факт внесення до наданих ним пояснень змін, без його відома, що є грубим порушенням вимог закону. Водночас, звертає увагу на безпідставність вказівки у постанові судді про порушення ОСОБА_1 п. 2.10. є) ПДР, з огляду на відсутність відомостей про вчинення ним дорожньо транспортної пригоди. Вважає недоведеним факт вживання ним спиртних напоїв, як і відмови від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння. У постанові судді, у описовій її частині, вказано, що обидва правопорушення ним вчинено о 18 год. 13 хв. що, відповідно, виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності. Судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги усних пояснень ОСОБА_1 з приводу обставин вчиненого, зокрема, щодо передачі ключів від автомобіля ОСОБА_3 , який поїхав на ньому у невідомому напрямку, у той час, як ОСОБА_1 перебував на кладовищі. У протоколі про адміністративне правопорушення після його складання, наявні дописи простим олівцем, а протокол за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП складено після складання протоколу за ч. 4 ст. 130 КУпАП. При призначенні покарання, за вищевказаними адміністративними правопорушеннями, у резолютивній частині постанови судді, відсутнє посилання на ст. 36 КУпАП. У зв`язку із викладеним вище, просить постанову судді Володимир-Волинського міського суду від 16 серпня 2023 року скасувати, а провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Лесика С.І., які подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, доходжу такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано.

Частиною 1 ст. 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів вимог посадової особи військової безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Частина 4 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, стверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ № 071452 та серії ААБ № 071451 від 07 липня 2023 року, за змістом яких перший не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалась за допомогою спеціального звукового сигналу та проблискових маячків, а також після зупинки транспортного засобу під його керуванням і до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вживав алкогольні напої (горілку), і суттєвих невідповідностей їх вимогам ст. 256 КУпАП, не установлено. Тоді як допис простим олівцем, зроблений поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, після його складання, щодо серії та номера посвідчення водія ОСОБА_1 не є суттєвим, не стосується обставин вчиненого, і як слушно зазначено суддею, не призвів до порушення його процесуальних прав або ж погіршення становища.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому також стверджується письмовими та усними поясненнями свідка ОСОБА_2 який, як на місці поліцейським, так і безпосередньо у суді, підтвердив факт перебування у автомобілі під керуванням ОСОБА_1 07 липня 2023 року та напрямок їх руху із військового містечка на кладовище, де останній вживав алкоголь, про передачу транспортного засобу іншим стороннім особам, не повідомляв. У письмових поясненнях якого наявний напис: «З моїх слів записано правильно та мною прочитано», а також проставлено його особистий підпис. Відтак, підстав вважати такі пояснення неналежним чи недопустимим доказом не установлено і апеляційним судом.

Із долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, якийз урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним доказом вини ОСОБА_1 , достатньо повно убачаються обставини вчинення ним даних адміністративних правопорушень.

Зокрема, із відео видно, що о 18 год. 11 хв. 07 липня 2023 року працівниками поліції помічено автомобіль марки «Ауді А100». З метою зупинки вказаного транспортного засобу, поліцейськими увімкнено спеціальний звуковий сигнал. Тривалий час запис містить відео, як патрульний автомобіль його переслідує. У подальшому, дорогу перекриває інший патрульний автомобіль, однак водій транспортного засобу марки «Ауді А100» не зупиняється та продовжує рух далі. На інших відеофайлах відображено, як працівники поліції на кладовищі пояснюють ОСОБА_1 , що ним не була виконана вимога про зупинку транспортного засобу під його керуванням, демонструючи при цьому, відповідне відео. У свою чергу, ОСОБА_1 повідомляє їм, що транспортним засобом керував, будучи тверезим, патрульний автомобіль не бачив, алкогольні напої вживав на кладовищі.

Даний відеозапис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, зазначений як додаток до протоколу, здійснювався за допомогою нагрудної камери поліцейського, а тому обґрунтовано взятий до уваги судом.

Хоча у судовому засіданні ОСОБА_1 і заперечив факт керування транспортним засобом, ключі від якого він передав іншій особі - ОСОБА_3 та вказував на недоведеність факту вживання ним алкогольних напоїв, однак такі його твердження цілком спростовуються вищезазначеними належними та допустимими доказами, які підставно взято до уваги судом.

Окрім того, у оскаржуваній постанові судді, слушно зазначено про те, що безпосередньо на місці вчиненого, ОСОБА_1 саме про такий перебіг подій вчиненого, поліцейським не повідомляв, факт керування транспортним засобом, як і вживання алкогольних напоїв, не заперечував.

Помилковість вказівки у протоколі на порушення ОСОБА_1 п. 2.10 «є» ПДР не впливає на законність рішення судді через те, що диспозиція ст. 130 КУпАП не є бланкетною, як і допущена у його змісті невідповідність у часі скоєного за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , серед іншого, також вказує на те, що поліцейськими, при оформленні щодо нього адміністративних матеріалів, було порушено хронологію, оскільки, першочергово, у часовому проміжку, щодо нього був складений протокол про адміністративне правопорушення саме за ч. 4 ст. 130 КУпАП, а не ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Надаючи оцінку таким його доводам, слід зазначити, що хоча зазначені протоколи щодо ОСОБА_1 дійсно оформлялись поліцейським у такому хронологічному порядку, однак, зазначена обставина, з урахуванням їх змістового наповнення (зокрема часу їх вчинення), інших дотриманих вимог при їх оформленні, не дає підстав для визнання їх неналежними чи недопустимими доказами підтвердження обставин вчиненого.

Відтак, зважаючи на невиконання вимоги поліцейських про зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , подальшу його поведінку вживання алкогольних напоїв (горілки) до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, висновок судді про наявність у його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, є цілком законним та обґрунтованим.

Ураховуючи викладене, доходжу висновку про законність висновку суду про наявність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Нових доводів у спростування установлених, в ході розгляду даної справи, обставин, зазначених у постанові судді, наведено не було, тому подана ним апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 серпня 2023 року щодо нього без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя