Справа № 357/7780/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Національної поліції України Головного Управління Національної поліції в Київській області Білоцерківського районного управління поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 103642 від 16.06.2023 року, 16.06.2023 року о 09 год. 28 хв. в м. Узин по вул. Я.Мудрого водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo» НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки за допомогою газолізатора «Alcotest Drager 3606», результат якого 1,14%, що підтверджується тестом №6052. Від проходження огляду у лікаря нарколога водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.9 А Правил Дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, просив закрити протокол на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисники ОСОБА_1 адвокат Чередніченко Ю.М. в судовому засіданні пояснив наступне. Так, згідно наданого до матеріалів адміністративного правопорушення відеозапису чітко видно, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «Shevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , а підійшов до нього, щоб покласти куплені в магазині продукти харчування. В цей момент до нього підійшли працівники поліції і повідомили, що його автомобіль припаркований з порушенням ПДР. Після чого, працівники поліції чітко усвідомлюючи, що у ОСОБА_1 є ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці (про, що ними зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення) наказують останньому переставити автомобіль в інше місце. Дані дії чітко свідчать, що працівники поліції вчинили «провокацію»_відносно ОСОБА_1 . Інших даних які б свідчили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в матеріали адміністративної справи не містять. Просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що надав письмове клопотання, яке долучено до матеріалів адміністративної справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, які надіслані до суду, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та позицію захисника адвоката Чередніченка Ю.М., суддя вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9 а «Правил дорожнього руху України» водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні суддею під час під час перегляду диску з нагрудної камери від 16.06.2023 року та під час дослідження матеріалів адміністративної справи встановлено наступне. Працівник поліції підозрюючи про те, що ОСОБА_1 перебуває у нетверезому стані, вказав останньому перепаркувати автомобіль оскільки він нібито заважає їм проїхати, тим самим спровокував ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній здійснив рух транспортного засобу на вимогу працівника поліції та сам працівник поліції підозрював, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, вищезазначена дія працівників поліції була спрямована не на усунення та припинення майбутнього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 як того вимагають вимоги Закону України «Про Національну поліцію», а навпаки на вчинення дій з метою вчиненням останнім адміністративного правопорушення та складанням на нього протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відбулась провокація з боку працівників поліції стосовно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі Раманаускас проти Литви від 5 лютого 2008 року зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Згідно ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

З даних відеозапису з відеокамер цих поліцейських було встановлено, що вони мали можливість виявити у разі їх наявності ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та скласти щодо нього протокол про адміністративне правопорушення на місці неправильної парковки. Цього зроблено не було патрульними поліцейськими, у зв`язку з чим є сумніви у законності їх дій у подальшому.

Такі дії поліцейських, за даних обставин, суд розцінює, як провокацію правопорушення, оскільки останні не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом після винесення відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже враховуючи, з боку працівників поліції була провокація у вигляді спонукання особи до вчинення адміністративного правопорушення, інспектори поліції діяли всупереч вищенаведених вимог Закону, суд приходить до висновку про те, що провадження по справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, статтями 62 Конституції України, п. 1 ч. 1 ст. 23, Законом України «Про національну поліцію», ч. 1 ст. 130, ст.1, 9, 221, 247, 251, 252, 284 КУпАП , суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя:О.Л. ГАВЕНКО