ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/5218/22 Номер провадження 33/814/691/23Головуючий у 1-й інстанції Богомолова Л.В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і його представника адвоката Бойченка В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бойченка В.П., на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.4 ст.172-11 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 496 гривень 20 копійок судового збору.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 31 серпня 2022 року самовільно залишив військову частину та 03 вересня 2022 року приблизно о 13 годині повернувся до місця несення служби.

В апеляційній скарзі адвокат Бойченко В.П. просить скасувати постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2022 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 зазначеного вище адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції заслухав думку ОСОБА_1 та його представника на підтримку апеляційної скарги, допитав свідків, перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення переглядається у межах доводів апеляційної скарги.

За змістом ст.7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

У ст.252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Цих вимог місцевим судом не дотримано.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість й усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу ж ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених у ст.255 КУпАП.

Однак суд першої інстанції, приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 не з`ясував і не перевірив усіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення №56 ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він, обіймаючи посаду радіотелефоніста 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини (у званні молодшого сержанта), 31 серпня 2022 року в лісосмузі с. Мала Рогань Харківського р-ну Харківської обл. самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду та повернувся до військової частини 03 вересня 2022 року приблизно о 13 годині (а.с.1-2).

ОСОБА_1 не погодився із фактом вчинення ним зазначеного вище адміністративного правопорушення та в першочергових письмових поясненнях і в суді апеляційної інстанції (оскільки не брав участь у засіданні місцевого суду унаслідок неповідомлення його про розгляд справи) зазначив, що самовільно не залишав військову частину, а в наведений у протоколі проміжок часу заступав у наряди в с. Крисине Богодухівського р-ну Харківської обл., куди його було переведено в ході несення військової служби.

Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (військовослужбовці) підтвердили показання ОСОБА_1 у тому, що 31 серпня 2022 року військовослужбовці особового складу військової частини, в тому числі й ОСОБА_1 , за наказом командира були дислоковані в АДРЕСА_2 , де ОСОБА_1 заступав у наряди та ніс військову службу в даному населеному пункті до 03 серпня 2022 року.

У той же час у матеріалах службового розслідування констатовано відсутність ОСОБА_1 за місцем служби (військової частини) без урахування факту згаданої вище дислокації, а тому вони не підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Інших доказів, які би доводили те, що ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали провадження не містять.

Водночас суд апеляційної інстанції зауважує, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Натомість, самі по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорти на підтвердження його змісту за відсутності інших належних, допустимих і достатніх доказів у справі не є однозначними доказами й безперечно не підтверджують винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставляться їй у вину, оскільки встановлені органом, уповноваженим на складання протоколу, в процесуальних документах фактичні обставини вчинення правопорушення мають бути доведені за допомогою інших доказів, які би встановлювали винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в даному провадженні особою, яка склала протокол, зроблено не було.

Таким чином, констатовані в протоколі обставини самовільного залишення ОСОБА_1 військової частини не знайшли свого підтвердження, а тому оскаржувану постанову належить скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Отже, апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бойченка В.П., задовольнити.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун