Справа № 459/3190/23 Провадження № 3/459/1146/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, учениці ЗСШ №1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4, 124 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 653515 від 22.09.2023 гр. ОСОБА_1 05.08.2023 о 18:23 год. у м. Львів на перехресті вул. Чорновола, 93 та вул. Панча, керуючи електросамокатом фірми «Bolt» на тротуарі вчинила наїзд на гр. ОСОБА_2 , внаслідок чого остання отримала легкі тілесні ушкодження, чим порушила вимоги п. 11.13 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Окрім цього, 05.08.2023 о 18:23 год. у м. Львів на перехресті вул. Чорновола, 93 та вул. Панча, гр. ОСОБА_1 , керуючи електросамокатом та будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце пригоди, чим порушила вимоги п. 2.10А Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне порушення з числа вчинених.

Керуючись ст. 36 КУпАП суд вважає за необхідне справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4, ст.124 КУпАП розглядати в одному провадженні, а тому дані справи №459/3190/23 та №459/3192/23 слід об`єднати в одне єдине провадження та присвоїти справі реєстраційний номер №459/3190/23, провадження № 3/459/1146/2023.

ОСОБА_1 у судові засідання не з`являлась, хоча повідомлялась про дату, місце і час розгляду справи належним чином, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує на тому, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відтак, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене вважаю, що відповідно до ст. 268 КУпАП можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1-2 ст. 7 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 11.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.. 124 КУпАП.

Диспозиція ст. 124 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З аналізу даної статті вбачається, що умовами настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є: 1) наявність порушень учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, 2) наявність пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, 3) наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відсутність хоча б однієї з вищевказаних умов не утворює складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису та інші

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із досліджених матеріалів справи судом не встановлено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна до матеріалів справи не додано.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

ЄСПЛ у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до пп. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до переконання, що зібраними та дослідженими в процесі розгляду справи матеріалами не підтверджується наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку з чим провадження справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Разом з цим, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.10а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Так, пунктом 2.10 (А) Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За порушення вимог даного пункту ПДР України передбачена відповідальність, встановлена ст. 122-4 КУпАП за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 653516 від 22.09.2023;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.08.2023 та протоколом допиту свідка ОСОБА_2 від 16.08.2023, яка повідомила, що вона 05.08.2023, перейшовши пішохідний перехід по пр. Чорновола, вийшла на тротуар, коли відчула сильний удар у праву ногу. Розвернулась і побачила, що це самокат «Болт», з якого впала дівчина, що здійснила на неї наїзд. Внаслідок цього ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, а коли остання розвернулась та сказала дівчині, що вона травмувала їй ногу, дівчина промовчала. Також з нею на самокаті перебували ще одна дівчина та двоє хлопців, які допомагали дівчатам. Коли ОСОБА_2 знову звернула увагу, що її болить нога, один із хлопців, почав хамити та говорити, що вони теж впали і запропонував викликати їй таксі, якщо вона не може дійти додому. В подальшому ОСОБА_2 зателефонувала до поліції, почувши це хлопці допомогли дівчатам піднятися та почали йти з місця події. Остання до них зверталась, щоб вони зачекали працівників поліції, проте вони проігнорували та втекли. Коли приїхала патрульна поліція, осіб які були на самокаті вже не було, тому поліція обробила травму ОСОБА_2 і в подальшому вона зателефонувала у швидку, проте у зв`язку з повітряною тривогою вони не приїхали на виклик, тому чоловік сам завіз її у травмпункт;

Тобто судом встановлено, що мало місце залишення порушником місця події, адже остання не залишалась на місці пригоди та не дотрималась інших приписів, передбачених п. 2.10 ПДР.

Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані заходи впливу.

Окрім цього, відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Отже, враховуючи обставини вчиненого, особу порушника, якій на момент вчинення правопорушення не виповнилося 18 років, вважаю за необхідне застосувати до останньої передбачений ст. 24-1 КУпАП захід впливу у виді попередження.

Підстави для стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави судового збору, передбаченого п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відсутні.

Керуючись ст. 36, 122-4, 124, п. 1 ст. 247, ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративні правопорушення №459/3190/23 та №459/3192/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4, 124 КУпАП об`єднати в одне єдине провадження та присвоїти справі реєстраційний номер №459/3190/23, провадження № 3/459/1146/2023.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП і застосувати до неї захід впливу у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. В. Мельникович