Справа № 588/1801/23
провадження № 3/588/801/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднану справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли із Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює науковим співробітником Комунального закладу Тростянецької міської ради "Музейно-виставковий центр "Тростянецький", РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтями 122-4, 124 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 18.08.2023 року близько 15 год. 00 хв. у м.Тростянець по вул.Благовіщенська, 24 керувала транспортним засобом ВАЗ 21013 з номерним знаком НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом не переконалася в безпеці руху та допустила наїзд на стоячий автомобіль Skoda Octavia з державним номерним знаком НОМЕР_3 , який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнав механічних пошкоджень, власнику завдано матеріальних збитків. Після цього ОСОБА_2 місце пригоди залишила.

Таким чином, ОСОБА_2 порушила вимоги пунктів 2.3 «б», 2.10 «а», 10.9 Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 у судовому засіданні вину не визнала, за змістом письмових пояснень просила відмовити у притягненні її до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124 КУпАП та зобов`язати Охтирський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області повернути посвідчення водія. ОСОБА_2 вважала, що працівники поліції підійшли до оформлення подій формально, безпідставно вказали у протоколі, що автомобіль Skoda стояв, насправді він рухався, у протоколах описані вигадані історії на підставі вигадок ОСОБА_3 , схема складена неправдиво без участі ОСОБА_2 , не містить розмітки та схеми розташування автомобілів учасників пригоди. Характер подряпини на задніх дверях автомобіля ОСОБА_3 свідчить про коротку мить зіткнення, а продовження риски підтверджує факт руху автомобіля. Справжні події полягали в тому, що ОСОБА_2 о 14 год. 50 хв. 18.08.2023 року на машині ВАЗ 2107 «Жигулі» з номерним знаком НОМЕР_2 виїжджала з лівого рядку паркування біля пошкодженої будівлі. Оскільки машин було багато, увімкнувши лівий покажчик повороту, почала рухатись заднім ходом прямо і ліворуч, попередньо переконавшись, у відсутності пішоходів та автомобілів, продовжила маневр. Потім увімкнула першу передачу та готувалась їхати прямо, коли відчула легкий поштовх автомобіля, через що рушила вперед на 2-3 м. Жодного скрежету, як це записали працівники поліції, чути не було. Як виявилося, під час здійснення ОСОБА_2 виїзду з місця паркування, ОСОБА_3 безпідставно сподіваючись, що встигне перед маневром її автомобіля припаркуватись у забороненому місці, тому виїхав на швидкості на шлях руху керованого ОСОБА_2 автомобіля і вже після зупинки ВАЗ під час руху своїм автомобілем Skoda ОСОБА_3 зачепив за версією ОСОБА_2 її автомобіль, спричинивши ДТП та порушивши вимоги пункту 15.9 Правил дорожнього руху, яке забороняє паркування ближче 10 м від пішохідного переходу.

Також ОСОБА_2 посилалась на те, що вона підійшла до водія автомобіля Skoda, який разом із пасажиром оглядали пошкодження та представилась як водій «Жигулі» і запитала про наміри. Оскільки була лише подряпина, то ОСОБА_2 сподівалась на відсутність претензій або символічну компенсацію на місці. ОСОБА_3 почав комусь телефонувати, не звертав увагу на ОСОБА_2 . Водії інших автомобілів вимагали звільнити проїзд, якому заважав автомобіль ОСОБА_2 , тому остання була змушена відігнати автомобіль, але в цей час відбулось загострення хвороби діабет, на що також вплинули натяки на компенсацію у сумі коштів, який у ОСОБА_2 з собою не було. ОСОБА_3 пізніше погодився на компенсацію в розмірі 500 грн., надав можливість поїхати їй за грошима та з метою уникнення її намірів утекти ОСОБА_3 поїхав за нею. Факт того, що ОСОБА_3 з місця події поїхав разом з ОСОБА_2 неправомірно витлумачений поліцейським Колісніченко як втеча з місця пригоди учасником ОСОБА_2 . Насправді мало місце правомірне залишення місця події учасниками при їх домовленості щодо незначних матеріальних втрат або за умови відсутності зустрічних претензій. Поліцейський прийняв на віру пояснення ОСОБА_3 і залишив без уваги пояснення ОСОБА_2 , яка вимушена була поїхати для задоволення природніх потреб, пов`язаних з хворобою та потребою негайно вжити ліки.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що вважає обґрунтованим складення відносно ОСОБА_2 протоколів про адміністративні правопорушення, в яких викладені дійсні обставини пригоди, просив визнати її винною у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних із пошкодженням його транспортного засобу та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позицію потерпілого, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов таких висновків.

Згідно із статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Положення частин 1, 2 статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Аналіз диспозиції статті 124 КУпАП свідчить про те, що указані норми є банкетними. При розгляді таких категорій справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, які норми Правил дорожнього руху порушено та чи є причинний зв`язок з наслідками, які передбачені статтею 124 КУпАП.

Суб`єктами відповідальності за указаними статтями КУпАП є учасники дорожнього руху, зокрема, особи, які керували транспортними засобами.

Відповідно до пункту 2.3 «б» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі

Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб (пункт 10.9 Правил дорожнього руху).

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (пункт 2.10 «а» Правил дорожнього руху).

За залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, передбачена адміністративна відповідальність за статтею 122-4 КУпАП.

З повідомлення на службу 102, протоколів серії ААД №008197, серії ААД №006776 від 18.08.2023 року, схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди від 18.08.2023, пояснень водіїв та свідка ОСОБА_4 судом установлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась за участі водіїв автомобілів ВАЗ 21013 з номерним знаком НОМЕР_2 та Skoda Octavia з державним номерним знаком НОМЕР_3 18.08.2023 року близько 15 год. 00 хв. у м.Тростянець біля стоянки в районі перетину вулиць Богдана Хмельницького та Благовіщенської.

Відповідно до схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди та фотозображень з місця пригоди автомобіль Skoda Octavia з державним номерним знаком НОМЕР_3 отримав механічне пошкодження на правій задній двері (а.с.32, 33).

У письмових поясненнях складених від імені ОСОБА_2 поліцейським Катриченком М.О., в яких міститься її власноручний запис про те, що з її слів записано вірно та прочитано, ОСОБА_2 не заперечила, що під час руху заднім ходом почула скрежет. Вийшла з автомобіля і побачила, що вчинила наїзд на стоячий автомобіль Skoda Octavia, який стояв у черзі, щоб проїхати перехрестя вул.Богдана Хмельницького та Благовіщенської. В подальшому прийняла рішення поїхати додому за грошима, щоб розрахуватись, нічого не сказавши та поїхала в напрямку місця мешкання. У подальшому водій ОСОБА_3 зупинив ОСОБА_2 на вул.Б.Хмельницького та запитував чому вона поїхала з місця пригоди (а.с.14).

Указані пояснення ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила, вказавши, що не повідомляла таких обставин поліцейському.

Натомість твердження ОСОБА_2 висловлені в ході судового розгляду про те, що вона не здійснювала наїзд на стоячий автомобіль Skoda Octavia з державним номерним знаком НОМЕР_3 , а навпаки вже після зупинки ВАЗ під час руху ОСОБА_3 своїм автомобілем Skoda зачепив за версією ОСОБА_2 її автомобіль, спричинивши ДТП, а також пояснення про те, що на її думку вона правомірно залишила місце пригоди спростовуються поясненнями водія ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_4 та поясненнями поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що будучи працівником товариства «Автомагістраль Південь» працював у серпні 2023 року на будівництві дороги у м.Тростянці. Керуючи власним автомобілем Skoda Octavia з державним номерним знаком НОМЕР_3 , в якому також перебував як пасажир колега по роботі Станіслав, виїхав з вул.Благовіщенської на вул.Богдана Хмельницького, та здійснивши розворот біля маркету АТБ, щоб знову виїхати на головну дорогу на вул.Благовіщенську та прямувати праворуч у бік відділення «Нова пошта», ОСОБА_3 на автомобілі став за вантажним автомобілем у черзі на виїзд на головну дорогу. В цей момент, коли керований ОСОБА_3 автомобіль стояв, його колега, що сидів на задньому пасажирському сидінні помітив, що з правого боку автомобіль ВАЗ заднім ходом рухається прямо в бік автомобіля ОСОБА_3 . ОСОБА_7 висунув через вікно руку та почав стукати по багажнику ВАЗ, щоб привернути увагу водія указаного автомобіля та уникнути зіткнення, але все одно указаний автомобіль під час руху заднім ходом наїхав на належний ОСОБА_3 автомобіль, внаслідок чого на задніх правих дверях утворилась подряпина у вигляді риски. Водійка ВАЗ вийшла і запитала скільки коштує усунення пошкодження. ОСОБА_3 почав по телефону з`ясовувати вартість ремонту. Поки розмовляв ОСОБА_2 почала їхати з місця пригоди, тому ОСОБА_3 почав її наздоганяти. Наздогнав її по вул.Б.Хмельницького за парком «Медвежа поляна». Потім потерпілий викликав працівників поліції. На питання куди вона поїхала, ОСОБА_2 відповіла, що за грошима. Потім приїхали поліцейські та оформили матеріали з приводу пригоди, яка трапилась. ОСОБА_3 вказав, що шкода йому ОСОБА_2 не відшкодована.

Указані пояснення надані ОСОБА_3 суду повністю відповідають його первинним письмовим поясненням, які відібрані у день пригоди поліцейським ОСОБА_6 (а.с.13).

Під час допиту свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що є працівником товариства «Автомагістраль Південь». Разом із колегою ОСОБА_8 на його автомобілі під час будівництва дороги у місті Тростянець вони везли у багажнику дороговартісне обладнання. В момент, коли керований ОСОБА_8 автомобіль зупинився біля маркету «АТБ» за вантажним автомобілем у черзі для виїзду на головну дорогу по вул.Благовіщенська у місті Тростянець, ОСОБА_4 , перебуваючи на пасажирському сидінні побачив, що праворуч з автостоянки у їх напрямку заднім ходом рухається автомобіль ВАЗ та під`їжджає все ближче та ближче. Витягнувши руку, свідок декілька разів постукав по багажнику цього автомобіля, але водій не зреагував, тому відбувся наїзд цього автомобіля на належний ОСОБА_9 автомобіль Skoda, а пошкодження на його правій задній двері утворилась в момент коли автомобіль ВАЗ заднім ходом повертав ліворуч. У процесі такого повороту ліворуч заднім ходом при виїзді зі стоянки від бамперу автомобіля ВАЗ на автомобілі потерпілого утворилась подряпина у виді горизонтальної риски, в кінці якої утворилась вм`ятина від удару бампером. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вийшли з автомобіля, також вийшла і водійка ВАЗ. Коли свідок оглядав чи не пошкоджено обладнання у багажнику автомобіля Skoda від наїзду автомобіля ВАЗ, водії автомобіля спілкувались, але потім ОСОБА_12 сказав швидко сідати в автомобіль, тому що жінка, яка керувала ВАЗ почали від`їжджати з місця пригоди. Вони почали її наздоганяти і зупинили біля по вул.Богдана Хмельницького в районі багатоповерхівки, після зупинки казали жінці, що не можна тікати з місця ДТП. Потім ОСОБА_11 викликав працівників поліції, які після прибуття на місце, де була зупинена водій ВАЗ, почали складати матеріали.

Пояснення водія ОСОБА_3 та пасажира ОСОБА_4 узгоджуються між собою, не містять протиріч, є логічними і послідовними, тому їх суд визнає належними доказами порушення ОСОБА_2 вимог пунктів 2.3 «б», 2.10 «а», 10.9 Правил дорожнього руху. Доводи ОСОБА_2 про неправдивість пояснень водія ОСОБА_3 та очевидця пригоди ОСОБА_4 суд оцінює критично

Інспектор СРПП ВП № 1 (м.Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції Катриченко Максим Олександрович пояснив, що після отримання повідомлення зі служби 102 разом з поліцейським СРПП ОСОБА_6 прибули на вул.Б.Хмельницького у місті Тростянець, де перебували учасники події. Були відібрані пояснення водіїв ВАЗ та Skoda Octavia, було установлено, що водій ОСОБА_2 , під час руху зі стоянки заднім ходом здійснила наїзд на стоячий автомобіль Skoda Octavia, який зупинився черзі для виїзду з вул.Б.Хмельницького на вул.Благовіщенську. Пояснення ОСОБА_2 були записані виключно з її слів.

Поліцейський СРПП ВП № 1 (м.Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції Колєсніченко Роман Олександрович пояснив, що перебував в наряді разом з інспектором Катриченком М.О. Коли на службовий планшет надійшло повідомлення про пригоду на вул.Б.Хмельницького, де перебували два автомобіля ВАЗ та Skoda Octavia та троє осіб, з яких два хлопця з автомобіля Skoda Octavia та водійка ВАЗ. Факт залишення місця події ніхто не заперечував. Водії були опитані, були складені письмові пояснення з їх слів, потім було прийнято рішення про складання протоколів відносно водія ОСОБА_2 за статтями 122-4, 124 КУпАП.

Характер пошкодження автомобіля Skoda Octavia з державним номерним знаком НОМЕР_3 , які зображені на світлинах, що містяться в матеріалах справи (а.с.32,33), свідчить про механізм його утворення, про який повідомили потерпілий ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_4 . Зокрема, пошкодження має ознаки утворення зліва направо (коли виконувався автомобілем ВАЗ поворот заднім ходом наліво) від тертя та удару твердого предмету, про що свідчить більша глибина та вм`ятина у правій частині утвореного пошкодження.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_2 з приводу порушення на її думку ОСОБА_3 вимог пункту 15.9 Правил дорожнього руху, яке за її версією призвело до утворення пошкодження на його автомобілі. Ураховуючи межі розгляду цієї справи, які визначаються особою, яка притягається до відповідальності та обставинами, викладеними у протоколі, суд при розгляді справи стосовно ОСОБА_2 , позбавлений можливості надавати правову оцінку діями водія ОСОБА_3 . Крім того, в ході судового розгляду дослідженими судом доказами не підтверджено тверджень ОСОБА_2 про те, що керований ОСОБА_3 автомобіль здійснював паркування біля пішоходного переходу, і що нібито, у процесі такого паркування він зачепив автомобіль ВАЗ у процесі його виїзду з місця зупинки.

За таких обставин, досліджені судом докази підтверджують, що між діями ОСОБА_2 як водія транспортного засобу, які свідчать про порушення нею пункту 2.3 «б», 10.9 Правил дорожнього руху, а також наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що настали у вигляді пошкодження автомобіля Skoda Octavia з державним номерним знаком НОМЕР_3 , є необхідний об`єктивний причинно-наслідковий зв`язок, і при цьому ОСОБА_2 мала технічну можливість уникнути наїзду на автомобіль Skoda Octavia, оскільки перед початком руху заднім ходом, не переконалася, що це буде безпечно і не створить небезпек чи перешкод іншим учасникам. Отже, уникнути наїзду на стоячий автомобіль вона могла шляхом виконання вимог пунктів 2.3 «б» та 10.9 Правил дорожнього руху України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в діянні ОСОБА_2 за обставин установлених судом є склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 124 КУпАП.

Крім того, як установлено судом на підставі досліджених доказів ОСОБА_2 всупереч вимог пункту 2.10 «а» Правил дорожнього руху після наїзду на стоячий автомобіль Skoda Octavia під керуванням ОСОБА_3 залишила місце пригоди і таким чином вчинила такими діями адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП.

Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_2 щодо причин залишення місця події, які є суперечливими. У первинних поясненнях 18.08.2023, які викладені письмово і містяться в матеріалах справи, і про які повідомляли потерпілий ОСОБА_3 та поліцейські, ОСОБА_2 причиною залишення місця події зазначала намір поїхати додому за грошима з метою компенсації заподіяної шкоди. Під час судового розгляду ОСОБА_2 посилалась то на те, що за домовленістю з ОСОБА_3 вони спільно залишили місце події і він надав їй можливість поїхати за грошима, та одночасно вона посилалась на те, що інші водії просили звільнити проїзд і у неї погіршився стан здоров`я та їй необхідно було справити природні потреби.

Указані пояснення і причини, про які заявляє ОСОБА_2 , надані нею довідка та виписки з медичної картки про її захворювання та вживання нею лікарських засобів не спростовують висновку про порушення нею вимог пункту 2.10 «а» Правил дорожнього руху, який не містить застережень чи випадків, за яких водій має право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Доводи ОСОБА_2 про правомірне на її думку залишення місця ДТП спільно з іншим водієм суд відхиляє, зважаючи на такі мотиви.

Наявність підстав водіям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 діяти відповідно до вимог пункту 2.11 Правил дорожнього руху досліджені судом докази та установлені судом обставини справи не підтверджують. Зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мали взаємної згоди в оцінці обставин скоєного і не прямували з місця пригоди разом до найближчого органу Націонльної поліції, попередньо склавши схему пригоди. ОСОБА_2 заявляла, що їхала в напямку місця мешкання, а ОСОБА_3 з його слів та слів його пасажира її переслідував. Крім того, ОСОБА_2 станом на 18.08.2023 не мала чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Крім того, навіть у разі дійсного різкого погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 одразу після ДТП, що не підтверджено нею належними доказами, приписи пункту 2.9 «б» забороняли їй керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції та увагу.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вирішуючи питання про застосування стягнення, відповідно до статті 33, 36 КУпАП враховую характер вчинених правопорушень, які не спричинили тяжких наслідків, також ураховуючи особу порушниці, яка працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягалась, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом цукровий діабет ІІ типу, з огляду на відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто у межах санкції статті 122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_2 судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_13 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, статтею 122-4 КУпАП, та накласти на неї на підставі статті 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп. у дохід держави.

Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М. В. Щербаченко