Справа № 175/2788/23
Провадження № 3/175/1452/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Заборський В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утриманні дитину, працюючого директором ТОВ «Юнайтед Фрут», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №666 від 19.05.2023 року ОСОБА_1 директор ТОВ «Юнайтед Фрут» здійснив неналежний контроль за встановленим законом порядком ведення податкового обліку, що призвело до порушення:

- п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від?ємне значення з ПДВ, яке зараховується до складу наступного звітного періоду у сумі 331922,00 грн., в тому числі за лютий 2023 року в сумі 331922,00 грн. та неправомірне заниження податку на додану вартість за лютий 2023 року в сумі 3,00 грн..

- відповідно п. 120-1.2 ст.120-1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України буде застосовано штрафну санкцію за не реєстрацію податкових накладних.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв`язку із чим вважаю за можливо розглянути справу у його відсутності.

Положеннями ч.1 ст. 163-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України закріплена презумпція невинуватості, відповідно до якої тягар доказування вини особи покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, саме на особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення покладено обов`язок надати суду докази на підтвердження наявності в моїх діях порушення порядку ведення податкового обліку.

Норма ч.1 ст.163-1 КУпАП є бланкетною, але в направленому до суду протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначено суті правопорушення, тобто посадовою особою органу ДПС не вказано в чому саме виявилось правопорушення ведення податкового обліку, яке ставиться директору ТОВ «Юнайтед Фрут» ОСОБА_1 у провину. Натомість у протоколі містяться лише посилання на порушення норм Податкового кодексу України, які не розкривають, які діяння ОСОБА_1 вказують саме на порушення ним порядку введення податкового обліку.

За змістом ст. 251 КУпАП протокол є основним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Такі ж вимоги до складення протоколу містить Інструкція з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 №566.

Проте, при складані протоколу посадова особа органу ДПС обмежилась перерахуванням положень Податкового кодексу України без розкриття сутності цих порушень; відсутні мотив і форма вини; відсутні конкретні дії та спосіб вчинення правопорушення, яке ставиться ОСОБА_1 у провину. В протоколі не зазначено часу вчинення правопорушення, а лише зазначено, що складено акт від 19.05.2023 року.

Вище наведене вказує на те, що особа, яка склала протокол, не відобразила у ньому об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

За вказаних обставин прихожу до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення №666 від 19.05.2023 року, є неналежним доказом вчинення адміністративного правопорушення у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки складений у порушення вимог ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, в матеріалах справи не міститься доказів, в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а надано копії окремих сторінок акту документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Юнайтед Фрут» від 19.05.2023 року, який є неналежним та недопустимим доказом, враховуючи наступне.

Згідно ст. 86 ПК України, розділу 2 та 4 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 № 395 Акт перевірки:

-повинен обов`язково складатися з трьох частин: вступної, описової та висновку. До акта додаються інформативні додатки (п. 2.1 Порядку);

-повинен бути підписаним усіма посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби, які проводили перевірку (п. 4.2 Порядку, п. 86.1 ст. 86 ПК України);

-повинен містити підписи платника податків про ознайомлення з ним, або відомості про відмову від його підписання (п. 4.3 Порядку, п. 86.1 ст. 86 ПК України).

Проте, на доведення вини ОСОБА_1 надано не акт перевірки, з вступною, описовою частиною, та висновками, а окремі сторінки цього акту.

Крім того, суд виходить із тієї позиції, що акт перевірки сам по собі не може бути належним доказом порушення, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, чи подавалися заперечення на акт перевірки у встановлений строк, чи були вони враховані податковим органом, чи виносилося за фактом порушення податкове повідомлення-рішення, чи оскаржував платник податків податкове повідомлення-рішення (в разі його винесення). Первинних документів податкового обліку до протоколу не додано.

Верховний Суд України у постанові від 19.04.2018 року у справі №815/1071/16 зазначив, що висновки, викладені в акті перевірки щодо встановлення порушень платником податків, не є безумовно достовірними, оскільки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки.

Суд також враховує, що за вказані в акті перевірки порушення, які повністю перенесені в протокол, складений за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, в разі їх підтвердження, настають наслідки у виді донарахування несплачених сум податків, штрафних санкцій, що передбачено нормами ПКУ, при цьому, порушення платником податків норм ПКУ автоматично не свідчить про порушення податкового обліку та наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Заборський