Справа № 953/4598/23
н/п 3/953/1901/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2023 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Юрлагіна Т.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді адміністративний матеріал відносно водія ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 457390 від 26.05.2023, 10.05.2023 о 19:00 год. у м. Харків, по вул. Шевченка біля буд. 263, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був уважним змінюючи напрямок руху, не впевнився в безпечності, перед поворотом праворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.

21.07.2023 до суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Лаленкова С.М., надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових пояснень наступного змісту : «Я ОСОБА_1 10.05.2023 керував автомобілем ВАЗ 2110 д.з НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_3 і рухався по вул. Шевченка в м. Харкові від вул. Вологодської в бік метро Київська. Я рухався по другій смузі проїзної частини (проїзна частина складається з чотирьох смуг, дві в одному напрямку, дві в протилежному). Наближаючись до перехрестя з вулицею Карякінської, де мені потрібно було зробити правий поворот займав другу(ліву) смугу, тому що на правій смузі була перешкода у вигляді бетонних блоків на відстані до 2 метрів від перехрестя. Це встановили в якості блок поста. Знизивши швидкість (перейшов на нижню швидкість й увімкнув сигнал правого повороту пригальмувавши за домогою педалі гальмів) почав виконувати маневр повороту направо. В момент здійснення правого повороту, автомобіль яким я керував, втратив керування внаслідок удару в зад (в задню праву частина бамперу) автомобілем Шевроле АВЕО д.з НОМЕР_3 . Мій автомобіль повернуло на 180 градусів і на момент повної зупинки, АВЕО виявився впритул у правій передній двері й передій. Після зіткнення, вийшов зі свого автомобіля ВАЗ 2110 й почув обурені крики: «Навіщо я почав гальмувати?» на що я відповів, що здійснював поворот на вул. Карякінську. В цей час водій АВЕО почав стверджувати, що в мене не працював вказівник правого повороту, на що я вдарив по фарі і вона загорілася, бо внаслідок зіткнення відійшов контакт. В цей час до місця ДТП підійшли свідки: ОСОБА_4 й ОСОБА_5 . На момент зіткнення вони знаходилися десь на відстані 30 м. від місця зіткнення біля СТО куди я тримав напрямок, вони можуть підтвердити описані мною обставини. Після зіткнення я відійшов не надовго, бо забув зачинити гараж з якого виїжджав. Ми з ОСОБА_6 (поїхали на його машині зачинити гараж) й повернулися. В цей момент прибув наряд патрульної служби. Вони виявили по базі, що автомобіль яким я керував не був застрахованим, та я з собою не мав документів на цей автомобіль. З собою мав тільки водійське посвідчення та технічний паспорт на автомобіль. Власник підвіз пізніше, бо забрав для оформлення страхового полісу, за це мені виписали штраф, де я взяв й поставив підпис. Потім працівники поліції склали схему ДТП й протокол про порушення ПДР, звинувачують мене з чим я не згоден, бо водій ШЕВРОЛЕ АВЕО не дотримувався дистанційного й швидкісного режиму на цій ділянці шляху, внаслідок чого здійснив зіткнення ззаду з ВАЗ 2110. У суді він сказав, що наїзд на його автомобіль здійснив я, що не відповідає дорожньому розташуванню перешкод на цій ділянці шляху. На місці ДТП я зробив фото автомобілів після ДТП, які долучені до матеріалів справи».

В судовому засіданні 09.08.2023 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив суду, що 10.05.2023 керував автомобілем ВАЗ 2110 д.з НОМЕР_4 , рухався по вул. Шевченка в м. Харкові від вул. Вологодської в бік метро Київська. Рухався по лівій смузі проїзної частини (проїзна частина складається з чотирьох смуг, дві в одному напрямку, дві в протилежному). Наближаючись до перехрестя з вулицею Карякінської, де мені потрібно було зробити правий поворот займав другу(ліву) смугу, тому що на правій смузі була перешкода у вигляді бетонних блоків на відстані до 2 метрів від перехрестя. Це встановили в якості блок поста. За ним рухався автомобіль Шевроле АВЕО д.з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , він знизив швидкість, увімкнув сигнал правого повороту пригальмувавши почав виконувати маневр повороту направо. В цей час відчув удар у праву задню частину бамперу, який здійснив водій Шевроле АВЕО д.з НОМЕР_3 , лівою передньою частиною транспортного засобу. Від удару автомобіль яким він керував, повернуло на 180 градусів і на момент повної зупинки його авто опинилось впритул з Шевроле АВЕО д.з НОМЕР_3 , проте з іншої правої сторони, біля правої передньої пасажирської двері. На схемі ДТП не зазначено місце первісного зіткнення, а лише відображено місце розташування після остаточної зупинки транспортних засобів. Також після зупинки покажчик правового повороту не працював, але стукнувши по ньому він запрацював у присутності потерпілого та поліцейського.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні 31.07.2023 року зазначив, що 10.05.2023 керував автомобілем Шевроле АВЕО д.з НОМЕР_3 , рухався по вул. Шевченка в м. Харкові від вул. Вологодської в бік метро Київська. Рухався по лівій смузі проїзної частини проїзна частина складається з чотирьох смуг, дві в одному напрямку, дві в протилежному за автомобілем ВАЗ 2110 д.з НОМЕР_4 . Наближаючись до перехрестя з вулицею Карякінської, транспортний засіб який їхав перед ним ВАЗ 2110 д.з НОМЕР_4 , став брати лівіше, на що він вирішив його випередити, оскільки відстань між блоками на правій смузі руху та автомобілем ВАЗ 2110 д.з НОМЕР_4 дозволяла це зробити, почав набирати швидкість в цей час несподівано для нього водій ВАЗ 2110 д.з НОМЕР_4 , почав повертати в право, не включив покажчик повороту, він застосував гальмування але зіткнення уникнути не вдалось, через намагання водія ВАЗ 2110 д.з НОМЕР_4 зіткнення відбулось лівою передньою частиною бампером автомобіля Шевроле АВЕО д.з НОМЕР_3 , у праву задню частину бамперу, ВАЗ 2110 д.з НОМЕР_4 . Потім його автомобіль правою частиною зіткнувся з блоками, а автомобіль під керуванням ОСОБА_1 розвернуло. На схемі ДТП не зазначено місце первісного зіткнення, а лише відображено місце розташування після остаточної зупинки транспортних засобів. Також після зупинки покажчик правового повороту не працював, але стукнувши по ньому він запрацював у присутності потерпілого та поліцейського. Дії водія ОСОБА_1 під час того, коли він побачив, що він без покажчика повороту повертає, змусили його змінити напрям руху та гальмувати, однак зіткнення уникнути не вдалось. Долучив фото з місця зіткнення.

Допитаний в судовому засіданні 09.08.2023 року інспектор взводу 1 роти 6 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції Семикрас М.Г., який складав схему місця ДТП, в судовому засіданні пояснив, що прибувши на місце події було встановлено 2 транспортні засоби. Під час складання схеми місця ДТП було відібрано пояснення у учасників ДТП, проте не ним. Потерпілим було зазначено, що особою, яка притягається до відповідальності не було ввімкнено покажчик повороту. Зазначив, що на місці ДТП відсутні камери та у транспортних засобах не було відео реєстраторів. На схемі було відображено розташування автомобілів у тому виді в якому вони зупинились.

21.07.2023 до суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Лаленкова С.М., надійшло клопотання про призначення по даній справі комплексної транспортно трасологічної та авто технічної експертизи, проведення якої доручити експертам ННЦ «Інститут судових експертиз імені Заслуженого проф. Бокаріуса», яке було задоволено, 09 серпня 2023 року винесено постанову та на вирішення експертів поставлено зазначені у клопотанні питання.

У судове засідання призначене на 01.11.2023 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності захисник Лаленков С.М. не з`явились надали заяву про розгляд справи у їх відсутність просили закрити провадження на підставі ст. 38 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 до суду не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

З повідомлення про неможливість надання висновку експерта № 22555/22555 від 17.10.2023 року вбачається, що на підставі вимог п.п. 2.1., 2.2. та 4.10 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (зі змінами і доповненнями), повідомлено про неможливість надання висновку експерта, у зв`язку з не задоволенням клопотання експерта протягом 45 днів.

Згідно вимог ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи правопорушення мало місце 10.05.2023, строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закінчився 10.08.2023 року. До суду справа про адміністративне правопорушення після проведення експертизи надійшла лише 23.10.2023, тобто із пропуском строку накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, суд був позбавлений можливості своєчасно розглянути справу, з`ясувати обставини справи та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд у своїй постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а провадження № К/9901/12342/18) зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи буде свідчити про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, п. 7 ст. 247, ст.ст.283,284,287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Т.В. Юрлагіна