П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна,розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

Встановила:

10.03.2023 р.постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гр.з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,стягненням в дохід держави судового збору .

27.04.2023 р. ОСОБА_1 особисто в суді ознайомився з постановою та іншими матеріалами справи.

05.05.2023 р.постанова набрала законної сили.

26.09.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із заявою про розстрочку виконання постанови від 10.03.2023 р. Шевченківського районного суду м.Запоріжжя в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу,в обґрунтування заяви жодних підстав для прийняття такого рішення не зазначив.

На розгляді заяви в суді ОСОБА_1 не з`явився,викликався неодноразово,востаннє на 30.10.2023 р.,причин неявки не повідомляв,клопотань процесуального змісту не заявляв,що не перешкоджає розгляду заяви без його участі на підставі наявних у справі матеріалів.

Перевіривши доводи заявника матеріалами справи,суддя дійшов до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення заяви з урахуванням наступного.

З матеріалів справи встановлено,що постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.03.2023 р.,яка набрала чинності 05.05.2023 р., ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гр.із стягненням в дохід держави судового збору.

Порядок провадження по виконанню постанови про накладення штрафу визначено главою 27 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до положень ст.307 КпАП України штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Доказом виконання постанови,а саме сплати штрафу,являється квитанція банківської установи, оригінал якої необхідно надати до секретаріату суду, у разі добровільної сплати штрафу.

Згідно ч. 1 ст. 308 КпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна.

Згідно ч. 2 ст. 308 КпАП України у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КпАП України та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, суд, яким винесено постанову, звертається до виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, шляхом надсилання для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, а відділ державної виконавчої служби уповноважений приступити до примусового стягнення подвійного розміру накладеного штрафу.

18.05.2023 р.постанову направлено для примусового виконання до відповідного відділу державної виконавчої служби (а.с.30).

Згідно ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відстрочення виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення є винятком із загального правила.

Воно можливе, наприклад, у зв`язку з тяжкою хворобою особи, яку притягнуто до відповідальності, якщо цей факт підтверджено документом лікувальної установи; у зв`язку зі складними сімейними обставинами або іншими серйозними причинами, що об`єктивно перешкоджають невідкладній реалізації постанови.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази обставин,що ускладнюють або роблять неможливим виконання постанови про стягнення адміністративного штрафу.

Згідно ст.17 Закону України» Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р.,суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

За таких обставин, заява про розстрочення сплати штрафу не підлягає задоволенню як така,що не ґрунтується на законі.

Крім того,розстрочка сплати судового збору чинним законодавством взагалі не передбачена,проте ОСОБА_1 до цього часу не сплачена з невідомих причин.

Керуючись ст.ст.33-35,301-304 КУпАП,суддя -

Постановила:

В задоволенні заяви-відмовити.

Постанова не оскаржується.

Суддя Ю.А.Галущенко