ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/585/23 Справа № 708/993/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Івахненко О. Г. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Пропадущего А.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 19 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 19 серпня 2023 року близько 22 год. в с. Боровиця по вул. Крилівській Черкаського району Черкаської області керував автомобілем ВАЗ 2103, д/н НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Drager відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, висновок тесту - 0,73 проміле, тест № 2797, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити адміністративне провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд при винесенні рішення неповно розглянув всі обставини справи та виніс постанову з порушенням норма матеріального та процесуального права.

Вказує, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупиняти. З огляду на положення ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», відзначає, що неможливо встановити, з яких причин відбулося зупинення транспортного засобу «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 .

У зв`язку із чим, на переконання апелянта, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час складання протоколу працівники патрульної поліції жодного разу не роз`яснили водію суть правопорушення, його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, не надали йому можливості звернутися за правовою допомогою.

Всупереч чинного законодавства водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, що свідчить про відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми: акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Приводячи диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджує, що склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції цього правопорушення та п. 2.9а ПДР, а тому його відповідальність за діяння, зазначене в протоколі, виключається.

Приводить версію подій, за якою ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810 проведено огляд, результат якого виявився позитивним 0,73 ‰ алкоголю в крові, з результатом якого, останній не погодився. Інспектор, в свою чергу, не роз`яснив ОСОБА_1 , що в разі незгоди з її результатами останній має право пройти огляд в закладах охорони здоров`я.

Зауважує, що посилання суду першої інстанції на рапорт в матеріалах справи є безпідставним, оскільки даний документ ніким не підписаний.

Як на підставу для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, наводить доводи щодо неможливості застосування на території України газоаналізатору «Drager Alcotest 6810». З цього приводу посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2013 року № 753 «Про затвердження Технічного регламенту щодо медичних виробів», накази МОЗ України від 10 лютого 2017 року №122, від 10 лютого 2010 року № 95 та Державний реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення.

Відзначає, що акт огляду на стан сп`яніння, результат тестування на алкоголь та протокол про адміністративне правопорушення не підписані ОСОБА_1 , тому вважає, що той не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння. Також ОСОБА_1 відмовився їхати до районної лікарні на огляд на стані сп`яніння.

Через те що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляд на стан сп`яніння та визнає результати приладу «Драгер» то логічне правопорушення зі сторони є п.2.5 ПДР, якою передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із урахуванням викладеного, на думку захисника, огляд ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», проведений із порушенням вимог Інструкції та положень ст. 266 КУпАП, у зв`язку із чим, результати проведеного огляду не можуть бути використані судом, як беззаперечний доказ вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Пропадущего А.В., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їхньому змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 494043 від 19.08.2023 року, ОСОБА_1 в цей день22 год. в с. Боровиця по вул. Крилівській Черкаського району Черкаської області керував автомобілем ВАЗ 2103, д/н НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Drager відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, висновок тесту - 0,73 проміле, тест № 2797, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Всупереч позиці захисника, цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в ньому зазначена суть адміністративних правопорушень; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також апеляційний суд зауважує, що цей протокол підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, вказавши власноручні пояснення, що не стосуються інкримінованого йому адміністративного правопорушення. У той же час також протокол містить відмітку про відмову ОСОБА_1 підписати цей протокол щодо ознайомлення з його змістом та отримання його копії.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у ОСОБА_1 виявлені ознак алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду встановлено ступінь алкогольного сп`яніння - 0,73 проміле;

У відповідності до рапорту інспектора-чергового Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області Панченко О.М., на службову лінію поліції "102" надійшло повідомлення від односельця про те, що ОСОБА_2 керує автомобілем ВАЗ білого кольору у нетверезому стані та кидає піротехнічні засоби.

Фактичні дані цього рапорту не є єдиним та вирішальним доказом в цій справі, тому відсутність підпису на ньому та посилання судді районного суду на цей рапорт в постанові, що оскаржується, не має істотного значення для висновків суду.

Заразом посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи підтвердження наявності підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не є предметом доказування у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП та не вливають на правильність вирішення справи.

Також судом першої інстанції наданий детальний аналіз змісту відеозапису, здійсненого з відеореєстратора патрульного автомобіля працівників поліції та з боді камери інспектора СРПП ВПД № 2 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області, які у відповідності до ст. 251 КУпАП вважаються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису.

Судом першої інстанції з наведеного відеозапису було встановлено, що працівники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 підставу зупинки транспортного засобу - повідомлення односельця про вчинення неправомірних дій. З відеозапису також чітко прослідковується час зупинки автомобіля під час його руху - 22 год. 43 хв., тому час події суд вважав встановленим.

Надаючи оцінку цьому відео запису, судом першої інстанції відзначив, що ОСОБА_1 добровільно погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру на місці зупинки транспортного засобу. Після оголошення ОСОБА_1 результатів тесту та повідомлення, що допустима норма алкоголю перевищена і водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, останньому запропоновано працівниками поліції проїхати на медичний огляд до лікарні, однак він від проходження медичного огляду відмовився. Вслід проведення огляду та ознайомлення з його результатами, що були зачитані водію вголос під відеозапис, ОСОБА_1 відмовився його підписувати.

Також суд першої інстанції зауважив, що ОСОБА_1 після складання протоколу про адміністративне правопорушення його було зачитано водію вголос, роз`яснено права, а також роз`яснено місце і порядок розгляду адміністративного матеріалу судом.

Наведеним спростовані посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права.

Окремо суддя районного суду врахував зміст письмових пояснень ОСОБА_1 , де той визнавав, що керував транспортним засобом, а перед цим випив 1 літр пива.

У той же час суд першої інстанції не встановив, що ці власноручні письмові пояснення ОСОБА_1 були дані через будь-який тиск на нього з боку працівників поліції. Таких обставин не встановлено й піж час апеляційного перегляду.

У відповідності до роздруківки тесту «DRAGER Alkotest 6810» від 19 серпня 2023 року в цей день о 22.57 годині результат тестування у ОСОБА_1 показав 0,73 ‰ алкоголю.

Лише тільки відсутність підпису ОСОБА_1 на цій роздруківці не свідчить, що той не погоджувався з результатами тестування.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що в цій справі не має відомостей, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, проведеного поліцейським.

У матеріалах справи не має даних про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування автомобілем. Утім це не впливають на висновок суду про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів про те, що «DRAGER Alkotest 6810» не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до «Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 09 листопада 2004 року №1497 (діяв на час реєстрації приладу), ввезення на митну територію, реалізація та застосування в Україні медичних виробів дозволяється тільки після їх державної реєстрації. Таким чином, на момент продажу та введення у експлуатацію будь-який медичний виріб повинен мати чинне Свідоцтво про державну реєстрацію. Окремі виключення щодо цієї вимоги можуть визначатись міністерством охорони здоров`я у встановленому порядку.

Медичний виріб «Drager Alcotest 6810» був зареєстрований в Україні у встановленому порядку і внесений до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно Свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10 лютого 2010 року, Назва ВМ: Прилади електродіагностичні Alcotest 7410 Plus com. Alcotest 6510, Alcotest 6810. Виробник: Drager Safety AG & Co.KGaA, Germany. Свідоцтво дійсне до 10 лютого 2015 року.

У випадку, коли медичний виріб вже введено у експлуатацію і він застосовується за прямим призначенням, а термін дії Свідоцтва про державну реєстрацію на нього закінчився, користувач має право використовувати цей виріб, як мінімум, протягом терміну, вказаного в експлуатаційній документації.

Свідоцтва про державну реєстрацію можуть бути безстроковими, а можуть мати обмежений термін дії, а частина виробів може мати встановлений виробником термін експлуатації більший від цього терміну.

Таким чином, використання медичних виробів, які були завезені в Україну, придбані споживачем та введені у експлуатацію протягом часу дії Свідоцтва про державну реєстрацію, після закінчення дії такого Свідоцтва є дозволеним. Також процедура реєстрації та перереєстрації виробів медичних регламентується для виробника та/або його представника в Україні, а не користувача таких виробів. При втраті чинності свідоцтва про державну реєстрацію забороняється не використання раніше закупленої і введеної в експлуатацію медичної техніки, а лише її ввезення в Україну та розповсюдження (продаж) кінцевому споживачу за призначенням.

Отже, використання медичних виробів Alcotest 6810 виробництва Drager Safety AG & Co.KGaA, Germany, які були завезені в Україну, придбані споживачем та введені у експлуатацію протягом часу дії свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10 лютого 2010 року, після закінчення дії вказаного Свідоцтва (10 лютого 2015 року) є можливим за умови дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки.

Згідно з Сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-96-2007, виданого 10 липня 2007 року, зокрема, тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Alcotest 6810», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-07, міжповірочний інтервал, встановлений під час затвердження даного типу, становить не більше одного року, що в даному випадку не порушено.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею районного суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд погоджується з вказаною оцінкою наведених доказів.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Пропадущего А.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 19 вересня 2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук