Єдиний унікальний номер 341/2257/23
Номер провадження 3/341/594/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Матейко О. С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПНПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , як внутрішньо переміщена особа офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . На цей час проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

встановив:

ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за наступних встановлених суддею обставин.

12.10.2023 о 08 годині 55 хвилин у м. Галич по вул. Шевченка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував транспортним засобом Опель Омега, н. з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810. Результат становить 0,70 %. Тест № 06466. Від керування відсторонено. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 від перекладача та залученя адвоката відмовився, вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з наступних підтриманих під час розгляду справи підстав:

- зупинка його автомобіля була незаконною, а тому усі подальші дії працівників поліції незаконні, а здобуті докази є недопустимими;

- спеціальний технічний пристрій був несправний, оскільки після двох спроб продуву такий не спрацював;

- після показів Драгера 0,7 проміле ОСОБА_1 з таким результатом не погодився;

- зазначена у направленні на огляд у медичний заклад його відмова не відповідає дійсності, оскільки він погодився пройти огляд на місці.

Додатково зазначив, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, з результатами огляду не згідний.

Крім того повідомив, що звернувся на «гарячу лінію МВС» щодо неправомірних дій працівників поліції, які безпідставно зупинили його автомобіль, проте на цей час відповіді не отримав. З цих підстав ОСОБА_1 просив розгляд справи відкласти до отримання відповіді на його звернення.

У задоволенні вказаного клопотання суддя відмовив, оскільки вважає, що результат розгляду відповідного звернення ОСОБА_1 не є визначальним для вирішення цієї справи по суті, у якій предметом дослідження є саме правомірність дій ОСОБА_1 як водія.

Надаючи правову оцінку наявним у справі доказам та поданим запереченням, суддя виходить з наступного.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дослідивши матеріали справи і надавши їм правову оцінку, суддя встановив, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з огляду на таке.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до частин другої, третьої статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками тощо.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена належними і допустимими доказами, а саме даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення від 12.10.2023 серії ААД № 191324, у якому зафіксовано час, місце та спосіб вчинення правопорушення, спосіб проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, повідомлення особі під підпис її прав, місця розгляду справи, вручення копії протоколу, видача тимчасового дозволу на право керування ТЗ;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,70 % (проміле); містить підпис особи про згоду з таким результатом;

- роздруківці результату огляду на стан алкогольного сп`яніння спеціальним технічним засобом «Alcotest 6810» № ARBL-0723, показник становить 0,70 %;

- копії свідоцтва про повірку «Alcotest 6810» № НОМЕР_3 , чинного з 04.10.2023 до 04.10.2024;

- відеозаписах працівників патрульної поліції, на яких зафіксовано наступне.

Працівники поліції службовим автомобілем кілька хвилин рухаються за автомобілем, н. з. НОМЕР_2 . Після зупинки автомобіля з водійського сидіння вийшов ОСОБА_1 , якому після короткого спілкування і перевірки документів запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Водій на огляд погодився. Після двох спроб продуву недостатньої тривалості спеціальний технічний засіб результат не відобразив. З третьої спроби показник становив 0,7 %. З таким результатом ОСОБА_1 погодився, зазначив, що вживав алкоголь напередодні. Надалі зафіксовано процедуру складання адміністративних матеріалів, роз`яснення особі її прав, а також повторну згоду ОСОБА_1 з результатами огляду та його відмову пройти огляд у медичному закладі. Водій оформлені матеріали підписав, копію протоколу отримав, що підтвердив у судовому засіданні.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Досліджені відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій і конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Також, ці записи дозволяють судді констатувати дотримання працівниками поліції процедури, передбаченої у статті 266 КУпАП.

Відповідно до ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення не є виключенням і також повинен здійснюватись із застосуванням вказаних засад.

Водночас ОСОБА_1 не надав жодного доказу та не довів того, що він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення.

Щодо викладених у клопотанні та підтриманих у судовому засіданні доводів, то суддя вважає їх необґрунтованими і виходить з наступного.

Суддя під час розгляду цієї справи не бере до уваги долучену копію постанови від 12.10.2023 № 974528 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, водій не заперечує факт керування ТЗ, а вказана постанова не є доказом перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Також, суддя вважає необґрунтованою позицію ОСОБА_1 про те, що для виявлення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення транспортний засіб має бути попередньо законно зупинений співробітником поліції з безпідставним посиланням на таку практику ВС. Так, у постановах від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17 та від 29.04.2020 у справі № 201/16607/16-а зазначена правова позиція відсутня, а предметом дослідження у цих справах були законність дій працівників поліції та прийняті ними постанови у справах про адміністративні правопорушення.

Крім того, вважаю за необхідне вказати, що відсутність доказів обгрунтованості причин зупинки ОСОБА_1 не може бути підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки у цьому випадку не підлягає застосуванню доктрина «плодів отруєного дерева».

Так, відповідно до вказаної доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Проте, факт зупинення автомобіля ОСОБА_1 жодним чином не може вважатися джерелом доказів, зокрема у розумінні статті 251 КУпАП, а отримані після зупинки автомобіля працівниками поліції докази (дані, які містяться у протоколі, відеозаписах, акті тощо) є належними і допустимими.

Тобто, дані щодо зупинки автомобіля це докази, які містяться у протоколі і на відеозаписі, які є джерелами доказів. Водночас, сам факт зупинки не є джерелом доказів, а тому доктрина «плодів отруйного дерева» не може бути застосована.

Також зазначаю, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п. 2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

У межах справи «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2007 постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Водночас вважаю за необхідне вказати, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

З огляду на воєнний стан у державі та на обов`язок працівників поліції забезпечувати підтримання публічної безпеки і порядку, суддя не вважає, що факт зупинки ТЗ ОСОБА_1 працівниками поліції за можливої відсутності законодавчо передбачених правових підстав для цього, може бути підставою для закриття провадження у цій справі. При цьому доказів скасування чи оскарження постанови від 12.10.2023 № 974528 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП судді не надано.

З іншого боку, на переконання судді, неприйнятним у правовому суспільстві є явище, коли особа до фактичного порушення ПДР України і наявності правових підстав для її зупинки вільно здійснює керування транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і наражаючи на реальну небезпеку оточуючих.

Також, не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 щодо несправності спеціального технічного пристрою, оскільки такі спростовані відповідним свідоцтвом про повірку.

Згода особи з результатом огляду на місці зупинки ТЗ після його проведення підтверджена відеозаписами та актом огляду. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі, також, підтверджено наявним відеозаписом працівників поліції.

Підсумовуючи усе викладене вище, вважаю, що наявними у справі доказами доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, яке полягало у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Факт керування ТЗ у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами, що дає судді підстави для визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року 2684,0 грн.

Керуючись статтями 130, 266, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ