П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року м. Київ

Справа № 753/10259/23

Провадження: № 33/824/3502/2022

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідомої Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року, винесену під головуванням судді Скуби А. В.,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи підприємця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП

у с т а н о в и в:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,8 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, 30 червня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не дотримання вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, просив скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що він здійснив продаж пива без дозвільних документів. Зауважує, що в протоколі зазначено про наявність в складському приміщенні алкогольних напоїв, однак їх реалізації встановлено не було. При цьому, вказані товари належать власнику приміщення - ОСОБА_2 , а не йому, ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно протоколу серії ВАВ №277551 від 14 червня 2023 року про адміністративне правопорушення 14 червня 2023 року о 16 год. 40 хв., ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, пров. Дніпровський, 2-А, здійснював продаж пива без відповідних дозвільних документів, а саме без ліцензії на даний вид господарської діяльності, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Суддя районного суду визнав доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, виходячи з даних, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, в точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст.164 КУпАП адміністративна відповідальність за даною нормою закону настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом ( крім випадків застосування принципу мовчазної згоди ).

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається в таких формах: провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди); надання суб`єктом господарювання дозвільному органу або адміністратору недостовірної інформації щодо відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства.

Стаття містить також кваліфікований склад, який передбачає провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), ускладнене отриманням доходу у великих розмірах.

Незважаючи на наведені в оскаржуваній постанові обставини вчинення адміністративного правопорушення, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять у собі жодних доказів на підтвердження того, що він, будучи фізичною особою підприємцем, в порушення порядку провадження господарської діяльності, здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями без відповідної ліцензії, факт продажу пива, про що зазначено в протоколі, не був зафіксований працівником поліції.

Окрім того, з протоколу огляду та вилучення вбачається, що з приміщення за адресою АДРЕСА_2 були вилучено алкогольні напої: вино «BOLGRAD» 10л. - 7 тетрапаків, пиво «1664» 20л - 2 кеги, пиво «dunkel» 30л - 1 кега, пиво «Львівське світле» 50 л - 3 кеги, сидр «somersby» 30л. - 1 кега.

При цьому, доказів на підтвердження того, що приміщення за адресою АДРЕСА_2 належить ФОП ОСОБА_1 або ж про наявність у нього права користування вказаним приміщенням матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі спростовує належність йому приміщення за даною адресою, та зазначає, що воно належить іншій особі - ОСОБА_2 , якому також належать і вилучені товари. На підтвердження вказаної обставини долучив до справи витяг з Реєстру права власності на нерухоме майно та письмові пояснення ОСОБА_2 .

Враховуючи зазначені обставини, на які скаржник посилається в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому оскаржувана постанова не може бути визнана законною та обґрунтованою.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є обґрунтованими, а відтак постанова Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Невідома