Провадження №: 3/755/6116/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 25.08.2023 року о 16 год. 10 хв., в м. Києві, вул. Будівельників, 26, керувала транспортним засобом «ЗАЗ Lanos» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20, у визначеному законом порядку.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 (а) Правил Дорожнього руху України.

В судові засідання, призначені на 18.09.2023, 27.09.2023, 10.10.2023 року та 23.10.2023 року, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Крім того, повідомлення про час та місце розгляду вказаної вище справи було розміщено на офіційній веб-сторінці Дніпровського районного суду м. Києва.

Захисник ОСОБА_1 -адвокат Карпов В.С. в судове засідання, призначене на 23.10.2023 року будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явився, про причини неявки не повідомив.

27.09.2023 року захисником Карповим В.С. подано клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивував тим, що із запису з боді-камер обидвох поліцейський не зрозуміло яким транспортним засобом керувала ОСОБА_1 , де керувала і чи взагалі керувала, тобто, відсутня причина зупинки, фіксація керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що ставить під сумнів порушення нею ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що відповідно до запису з боді-камер працівників поліції, вказаний у висновку лікаря нарколога результат - 0.33 проміле не зафіксований на боді-камеру, що ставить під сумнів той факт, що результат був вище 0.2 проміле та оскільки результат - 0.33 проміле, ОСОБА_1 не бачила, остання проявила сумнів, щодо правдивості тесту та відповідно до чого на вимогу ОСОБА_1 був проведений повторний тест на стан алкогольного сп`яніння, який показав результат - 0.24 проміле. Даний результат був зафіксований працівником поліції на боді-камеру на 17 год. 24 хв. 12 сек. Зазначив, що під час складання протоколу, ОСОБА_1 запитала, чому відсутній другий висновок лікаря-нарколога з іншим результатом тесту, тобто з результатом - 0.24 проміле, на що поліцейський відповів, що лікар-нарколог складає три висновки, перший - для співробітників поліції, другий для особи, яка проходила огляд, а третій лікар- нарколог залишає собі. ОСОБА_1 не має висновку лікаря-нарколога, оскільки вона відмовилась розписуватись за нього так як в ньому зазначено перший тест який показав результат - 0.33 проміле. Відповідно до повторного тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу драгер, який був зроблений о 17 год. 24 хв. 12 сек., результат якого показав - 0.24 проміле. Однак лікар-нарколог все одно склав висновок з першим результатом, тобто з результатом - 0.33 проміле, що ставить під сумнів результат тесту на стан алкогольного сп`яніння, який був зроблений за допомогою алкотестера.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

В силу вимог п. 2.9а ПДР України, то вони передбачають, що водієві забороняється, зокрема керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ААД №498991, висновком лікаря нарколога в КНП КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004649 від 25.08.2023 року (складеного о 17 год. 00 хв. 25.08.2023 року) результат 0,33%, рапортом працівника правоохоронного органу, довідкою та відеозаписом боді камер №473923, 472436.

Доводи сторони захисту, викладені у клопотанні про закриття провадження щодо відсутності даних стосовно причини зупинки, фіксації керування ОСОБА_1 транспортним засобом є безпідставними та спростовуються наявним у адміністративному матеріалі рапортом інспектора роти 3 батальйону 3 полку 2 з ОЛБ УПП в м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Білоуса М., яким підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ЗАЗ Део Ланос д.н. НОМЕР_1 та її зупинку за порушення ПДР України, а саме за розбите лобове скло зі сторони водія.

Також безпідставними є доводи сторони захисту щодо відсутності фіксації на боді-камеру працівників поліції результату огляду - 0.33 проміле та спростовується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом бодікамер.

Пунктами 17,20 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року N 1452/735, встановлено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Пунктом 7 Розділу ІІ даної інструкції встановлено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Так, при вивчені відеозапису бодікамер, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 була ознайомлена з результатом огляду 0,33 %, при цьому лікарем наркологом їй було запропоновано повторне освідування за допомогою приладу Драгер через певний проміжок часу, та після встановлення її стану здоров`я та повторного освідування зафіксовано результат 0,24 %, що перевищує межі допустимої норми алкоголю в крові.

Відмова ОСОБА_1 від отримання висновку медичного огляду лікарем наркологом є виключно її правом та не є підставою для визнання висновку експерта недопустимим доказом.

При цьому, ОСОБА_1 та її захисник Карпов В.С. в судове засідання не з`явились, подане захисником клопотання про закриття провадження в судовому засіданні не підтримали.

Крім того, клопотання щодо перевірки приладу Драгер, яким було здійснено освідування ОСОБА_1 у лікаря нарколога, задля з`ясування можливої похибки даного приладу, суду не заявляли, тому суд вважає дійсними факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суспільна небезпека вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, на думку суду полягає у піддані ризику небезпеки життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 36, 40-1, 130, 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя: