ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/949/22 Номер провадження 33/814/1515/23Головуючий у 1-й інстанції Сербіненко І. В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і його представника адвоката Павелка Р.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Павелка Р.С., на постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 26 червня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 536 гривень 80 копійок судового збору в дохід держави.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 20 серпня 2022 року о 03 годині 30 хвилин у с. Глибока Балка по автодорозі Київ-Харків 298 км передав керування своїм автомобілем «ВАЗ-2106», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі адвокат Павелко Р.С. просить скасувати постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 26 червня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: матеріали справи не містять достатніх доказів того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та був зупинений поліцейськими; ОСОБА_1 ставиться у вину передача керування автомобілем 20 серпня 2022 року о 03 годині 30 хвилин, у той час як відеофіксацію розпочато о 03 годині 29 хвилин; долучені поліцією відеозаписи не є послідовними, безперервними, а тому з них неможливо встановити всі обставини події; поліцейські в порушення вимог закону не попередили ОСОБА_1 і ОСОБА_2 щодо проведення відеофіксації, не роз`яснили їм процесуальні права, зокрема, на правову допомогу; строк дії свідоцтва газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_2 , вичерпаний 10 лютого 2015 року; згідно з порядком роботи зазначеного вище спеціального технічного засобу перед його застосуванням повинно пройти не менше 2 хвилин після куріння, однак ОСОБА_2 безпосередньо перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння палив. Водночас апелянт посилається на те, що місцевим судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про повторний виклик свідків.

Суд апеляційної інстанції заслухав думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та адвоката на підтримку апеляційної скарги, перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за передачу особою керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п.2.9 «г» ПДР України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №107256 20 серпня 2022 року о 03 годині 30 хвилин ОСОБА_1 у с. Глибока Балка по автодорозі Київ-Харків 298 км передав керування своїм автомобілем «ВАЗ-2106», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння При цьому, в протоколі ОСОБА_1 підтвердив власноручним записом і підписом те, що він не перебував за кермом автомобіля (а.с.2).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 та протоколу названий вище транспортний засіб належить ОСОБА_1 (а.с.2, 8).

Наведені ж вище обставини об`єктивно підтверджуються відеозаписами, записаними на технічних носіях інформації, з яких установлено, що 20 серпня 2022 року приблизно о 03 годині 30 хвилин ОСОБА_2 по автодорозі Київ-Харків 298 км керував автомобілем «ВАЗ-2106», н.з. НОМЕР_1 . На місці події ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово підтвердили те, що ОСОБА_1 був пасажиром і передав керування своїм автомобілем «ВАЗ-2106», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 (на прохання останнього), який виконував функції водія, та вони обидва вживали алкоголь. Ключі від транспортного засобу перебували в ОСОБА_2 , він же відчиняв багажне відділення в ході поверхневої перевірки, а також додатково засвідчив, що ОСОБА_1 , передаючи йому керування автомобілем, усвідомлював перебування його ( ОСОБА_2 ) в стані алкогольного сп`яніння. Це вбачається також із явних візуальних ознак алкогольного сп`яніння в ОСОБА_2 на місці зупинки. На вимогу поліцейського ОСОБА_2 як водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці правопорушення з використанням поліцією спеціального технічного засобу, результати якого підтвердили перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння. Затим включно до процесу оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 і ОСОБА_1 не висловлювали незгоду з результатами огляду на місці зупинки автомобіля (а.с.9).

Згода ОСОБА_2 із результатами, отриманими за допомогою застосування технічного приладу, підтверджується й актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджено особистим підписом останнього (а.с.5).

Окрім того, в суді апеляційної інстанції сам ОСОБА_1 підтвердив те, що був обізнаний про перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені вище докази також підтверджуються змістом акту огляду та роздруківки технічного засобу «Drager Alcotest 6810», за якими встановлено перебування ОСОБА_2 , у тому числі під час керування автомобілем, у стані алкогольного сп`яніння з результатом 2, 33 проміле алкоголю в крові (а.с.3, 5).

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 палив перед застосуванням приладу «Драгер» не спростовують його перебування в стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат огляду - 2, 33 проміле алкоголю в крові, більше ніж у 11 разів перевищує гранично допустиму норму (0, 2 проміле алкоголю в крові), а тому є відсутніми підстави стверджувати, що такий результат сумнівний і має похибку, пов`язану з палінням водієм перед проходженням огляду. Окрім того, як на місці зупинки, так і в суді першої інстанції, ОСОБА_2 підтвердив те, що він вживав алкоголь. ОСОБА_1 також засвідчив у апеляційному суді факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння.

Не знайшли свого підтвердження і доводи представника про неможливість застосування поліцейськими технічного приладу «Drager Alcotest 6810» через вичерпання строку дії його свідоцтва при проведенні згаданого вище огляду є безпідставними.

Положеннями п.п.1, 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, унормовано, що за наявності ознак, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Спеціальним технічним засобом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння є алкотестер - прилад для швидкого визначення концентрації алкоголю в крові людини шляхом аналізу повітря, яке вона видихає.

Згідно з наказом МОЗ України від 10 лютого 2010 року №95 прилад електродіагностичний "Alcotest 6810" внесено до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення України та дозволено для застосування в медичній практиці.

Відповідно до положень Закону України «Про метрологію, метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається. Пунктом 1 ст.17 вказаного Закону України передбачено, що законодавчо врегульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Водночас законом не встановлено вимог до законодавчого регулювання засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають у експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року. Таким чином, газоаналізатори виробництва компанії «Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина», що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, що узгоджується зі змістом повідомлення заступника генерального директора ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів".

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» визначено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13 жовтня 2016 року й він становить 1 рік.

З роздруківки технічного приладу «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_2 , убачається, що його остання повірка (калібрування) здійснена 22 квітня 2022 року, а тому на момент проведення огляду (20 серпня 2022 року) названий алкотестер був використаний у межах міжповірочного інтервалу для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки тривалістю 1 рік.

Тобто перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом визначено й підтверджено поліцією у відповідності до приписів закону з використанням спеціально призначеного для встановлення стану алкогольного сп`яніння технічного засобу, який відповідав пред`явленим до нього вимогам і був використаний з дотриманням умов його експлуатації.

Отже, викладені вище докази в їх сукупності безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і об`єктивних підстав не довіряти їм немає.

Натомість, показання в суді першої інстанції свідка ОСОБА_2 , який є особою, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (за фактом керування транспортним засобом) у іншому провадженні, про те, що він ( ОСОБА_2 ) перебував на пасажирському сидінні, а транспортним засобом керував ОСОБА_1 , спрямовані на надання допомоги уникнути ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, і підлягають критичній оцінці, оскільки спростовуються даними відеофіксації, яка є засобом об`єктивного контролю та не викликає сумнівів у її достовірності, а також твердженнями самого ОСОБА_1 на місці події, які він засвідчив у протоколі.

Доводи представника, які зводяться до неповноти відеозапису, є необґрунтованими, так як наявний у матеріалах справи технічний носій інформації з відеозаписами з достатньою повнотою підтверджує обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і оформлення матеріалів поліцією.

У той же час, незначні розбіжності в часі (в декілька хвилин), зафіксованому на відеозаписах, з часом, зазначеним у протоколі, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 зазначеного вище адміністративного правопорушення за встановлених судом обставин.

Також позбавлені підстав твердження представника про нездійснення місцевим судом допиту свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, оскільки наявні в матеріалах справи наведені вище докази, в тому числі відеозаписи, містять необхідні відомості для повного й усебічного з`ясування обставин справи, перевірки узгодженості та достовірності доказів. При цьому, ОСОБА_1 і його представником не обґрунтовано, що ці свідки могли повідомити суду невідомі або ж інші відомості, які мали б значення для встановлення суттєвих обставин учиненого правопорушення й були відсутніми в матеріалах провадження. Навпаки, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 і його представник відмовились від клопотання про допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З огляду на все наведене вище, визначений судом першої інстанції порядок дослідження доказів не потягнув за собою неповноту судового розгляду і не завадив установленню істини в даному провадженні. Місцевий суд створив необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Не знайшли свого підтвердження й аргументи апелянта про нероз`яснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 прав поліцією, адже зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення, засвідчених у відповідній графі підписами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , установлено, що останнім було роз`яснено їх права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, якими вони за виявленого бажання мали безперешкодну можливість скористатись (а.с.2, 4). Окрім того, можливість реалізації вказаних вище прав ОСОБА_1 і його представнику було надано в судах першої та апеляційної інстанцій, якими вони і скористались у повному обсязі.

За таких обставин, доводи та підстави, з яких ставиться питання про закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_1 є водієм, що підтверджується копією посвідчення водія ОСОБА_1 від 15 липня 2005 року (а.с.7).

Таким чином, суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Павелка Р.С., залишити без задоволення, а постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 26 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун