КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/4840/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року місто Київ

справа № 359/7954/23

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення:

- за ч.1 ст.173-2 КУпАП штраф в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.;

- за ч.1 ст.173-2 КУпАП штраф в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

На підставі ст.36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. на користь держави.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2023 року та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що викладені у протоколах про адміністративне правопорушення відносно нього суть порушень не відповідає диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП та не розкриває всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, не конкретизовано, в чому саме полягало суспільно-небезпечне діяння з його боку, адже таке його формулювання як «умисно погрожував та висловлював погрози» не підпадає під ознаки складу інкримінованого йому правопорушення.

Вказував, що з доказів, які наявні у справі не може бути встановлено достеменних відомостей, які б свідчили про вчинення ним домашнього насилля, оскільки конфлікт, який виник між ним та дружиною, носить обопільний характер. Стверджувати що внаслідок сварки, хтось із сторін постраждав більше, ніж інший, чи зазнав шкоди, немає.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції зазначила, що накладення на ОСОБА_1 стягнення у великому розмірі є недоцільним, однак вона не хоче, щоб ОСОБА_1 її ображав.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство -це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (п.4 ч.1 ст.1 вказаного Закону).

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров'ю іншого члена сім'ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ№974492, 06 серпня 2023 року о 10.40 год. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 умисно погрожував та висловлював погрози в сторону своєї дружини ОСОБА_2 , що проживає разом з ним та під час словесного конфлікту хапав дружину за руки, чим могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров'ю, чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №427306, 08 серпня 2023 року близько 22.27 год. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 умисно висловлював погрози (образи) в сторону своєї дружини ОСОБА_2 , що проживає разом з ним, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.1 ст.173-2 КУпАП матеріали справи містять: протокол прийняття заяви про вчинене правопорушення від ОСОБА_2 від 06 серпня 2023 року; пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 06 серпня 2023 року; протокол прийняття заяви про вчинене правопорушення від ОСОБА_2 від 08 серпня 2023 року; протокол прийняття заяви про вчинене правопорушення від ОСОБА_1 від 08 серпня 2023 року; пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 08 серпня 2023 року.

У поясненнях від 06 серпня 2023 року ОСОБА_1 вказував на те, що його дружина ОСОБА_2 , не зважаючи на те, що відносно неї неодноразово викликалася поліція та складались протоколи за вчинення бійок відносно нього та доньки ОСОБА_3 , продовжує і далі вчиняти бійки і скандали. Постійно в присутності дітей висловлює образливі слова з нецензурною лайкою в його сторону, скандалить. Коли приїздить поліція на його виклик, ОСОБА_2 каже, що це він влаштовує скандал, принижує її, б'є, не випускає з дому. Щодо випадку за 06 серпня 2023 року зазначив, що після його зауваження, щоб ОСОБА_2 не псувала майно, остання почала сварку, плюнула йому в обличчя та почала бійку, нанесла йому тілесні ушкодження, а саме подряпини в області грудей. Після приїзду поліції ОСОБА_2 звинуватила його у всьому.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 06 серпня 2023 року, 06 серпня 2023 року близько 10.40 год. вона перебувала за адресою: АДРЕСА_1 та у неї стався словесний конфлікт з її чоловіком ОСОБА_1 , який виражався у її бік нецензурною лайкою, словесно їй погрожував, чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров'ю. Вказувала, що чоловік хватав її за руки. Конфлікт у них відбувається протягом тривалого часу та чоловік своєю поведінкою провокує сварки.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 08 серпня 2023 року, він прийшов додому після прогулянки з дітьми, помив сина та пішов його вкладати спати. Дружина з того часу, як вони прийшли додому, почала ругатися, ображала його нецензурними словами в присутності дітей, потім накинулася на нього та почала бити. Зазначав, що дружина постійно створює негативну атмосферу, вчиняє домашнє насильство над усією сім'єю.

У поясненнях від 08 серпня 2023 року ОСОБА_2 вказувала на те, що ОСОБА_1 весь час її б'є, провокує скандали, бійки, ображає нецензурною лайкою, наводить на неї наклеп і чіпає її батьків. Весь час ОСОБА_1 завдає їй фізичного та психологічного болю.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснював, що він постійно має конфлікт з дружиною. Вказав, що відповідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2023 року до ОСОБА_2 встановлено обмежувальний припис, а саме заборону їй в будь-який спосіб спілкуватись з ним, забороною вести з ним листування, телефонні переговори та контактувати з ним через інші засоби зв`язку та через третіх осіб. Вважає, що дружина постійно спровокує його до конфліктів.

ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду підтвердила обставини викладені в протоколах. Зазначила, що її чоловік ОСОБА_4 постійно її принижує, влаштовує сварки, негативно відноситься до неї як до жінки. Не заперечувала, що 06 серпня 2023 року під час сварки з чоловіком подряпала його. Зазначала, що вона проживає в будинку, який оформлено на батька чоловіка.

З огляду на наведені пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 беззаперечно вбачається, що між останніми постійно виникають конфлікти.

Обставини домашнього насильства, описані у протоколах серії ВАБ№974492 від 06 серпня 2023 року та серії ВАБ №427306 від 08 серпня 2023 року, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки в них не зазначено не лише про характер вчиненого психологічного насильства відносно ОСОБА_2 , а й про завдання внаслідок цього шкоди її фізичному або психічному здоров`ю.

Суд звертає увагу на те, що нецензурна лайка в межах конфлікту, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров'ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов'язковою ознакою об'єктивної сторони даного проступку.

При цьому, конфлікт, який склався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному та психологічному здоров'ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов'язковою ознакою об'єктивної сторони даного проступку.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 06 серпня 2023 року та 08 серпня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколах, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia» , рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2023 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст.173-2 КУпАП закриттю, у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2023 року - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.