Справа № 442/6161/23
Провадження №3/442/2287/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 жовтня 2023 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Хомик А.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП Головного управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 25.08.2023 р. о 15 год. 07 хв. в с.Нагуєвичі по вул.Івана Франка, 51, керував трактором МТЗ-80, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 своєї вини у скоєному не визнав. Його адвокат Зубрицька О. подала письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що відомості, зазначені у протоклі повною мірою не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону. Запропонована працівником поліції процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння була неправомірною, оскільки порушувала вимоги статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є підставою того, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, оскільки

- водій ОСОБА_1 не підписував Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки такий взагалі не складався;

- поліцейський не інформував водія ОСОБА_1 про те, яким технічним засобом буде здійснюватися його огляд на стан сп`яніння, ні про порядок застосування такого спеціального технічного засобу;

- водію ОСОБА_1 , не було запропоновано пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, та не було вручено Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в цьому направленні невірно зазначено медичний заклад;

- свідків даної події на місці зупинки не було;

- адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 складені різними посадовими особами, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №548503 від 25.08.2023 складено поліцейським Андруневчин О.В., а огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, здійснював поліцейський ОСОБА_2 , то все в сукупності підтверджує те, що запропонований працівниками поліції 25.08.2023 року порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння не є дійсним, оскільки проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Отже у матеріалах справи відсутні допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, приходжу до такого висновку.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій зобов`язаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин, а пунктом 2.9а ПДР визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 548590 від 25.08.2023 року, актом огляду на стан сп`яніння, направленням на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 25.08.2023 року, відеоматеріалами.

Суд не бере до уваги заперечення адвоката Зубрицької О.М. про те, що працівниками поліції не пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки таке спростовується даними відеоматеріалів, де Айзенбарт відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. В подальшому щодо правопорушника було складено адмінпротокол в присутності його працедавця. Будь-якого бажання пройти огляд на стан сп`яніння чи з допомогою алкотестера Драгер, чи в медичному закладі ОСОБА_1 не виявив. Оскільки огляд проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, то присутність двох свідків не є обов`язковим, що відповідає ч.4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що під час розгляду адміністративного правопорушення ОСОБА_1 жодного разу не ствердив, що він не керував транспортним засобом. Вважаю, що об`єктивних даних зафіксованих на відеозаписі достатньо для підтвердження факту вказаних в протоколі обставин, а заперечення правопорушника розцінюю як спробу уникнення від адміністративної відповідності.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, його відмова від огляду на стан сп`яніння беззаперечно вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. За таких обставин вбачаю в діях ОСОБА_1 ознаки складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Враховуючи наведене, характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП судовий збір покладається на особу, на яку накладено стягнення.

Керуючись ч.1 ст.130, ст. ст. 283, 284 КпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, та позбавити права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. в дохід спеціального фонду Державного бюджету.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя А.П. Хомик