Справа № 379/1243/23 Суддя в суді першої інст. - Зінкін В.І.
Провадження № 33/824/4798/2023 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Каплі А.С.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Таращанського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм «АГРОБІЗНЕСЦЕНТР» с. Степок,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 25.08.2023 о 17 год 45 хв у м. Тараща по вул. Богдана Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 318і д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що наявні в матеріалах докази в сукупності вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністартивного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вказує, що категорична відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння не зафіксована на відеозаписі, при цьому поліцейські не роз`яснили йому наслідки відмови від проходження огляду.

Також зазначає, що протягом 2-х годин після зупинки транспортного засобу особисто звернувся до медичного закладу, та, за результатами медичного огляду лікар склав висновок, який підтверджує, що ОСОБА_1 був тверезий.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 230770 від 25 серпня 2023 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану сп`яніння;

- актом передачі транспортного засобу на зберігання;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейських;

Зазначені докази, відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд належно та вмотивовано оцінив всі доводи ОСОБА_1 , за яких він зазначає про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в тому числі і ті, на які він посилається в апеляційній скарзі, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Так, доводи ОСОБА_1 про те, що матеріалами справи не зафіксовано його відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, спростовуються належними та допустимими доказами, в тому числі і відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в медичному закладі, а також те, що працівниками поліції роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду.

Посилання ОСОБА_1 на наявний в матеріалах справи висновок № 174 Таращанської МЛ, не спростовує висновків суду щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, вказаний висновок не може взятий до уваги, оскільки цей огляд був проведений з порушенням визначеного порядку, передбаченого ч. 4 ст. 266 КУпАП та п. 17 Розділу III Інструкції, де зазначено, що огляд на стан сп`яніння, складання висновку за результатами огляду та повідомлення його змісту оглянутій особі, проводиться в присутності поліцейського, який доставив цю особу для огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в медичному закладі, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського, відтак, його вина у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України сумнівів не викликає.

За таких обставин вважаю, що висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Таращанського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко