ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/6154/22 Головуючий в 1 інст. Козлова Н.Ю.
Провадження № 33/807/520/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , представника іншого учасника ДТП ОСОБА_2 - адвоката Кісєльова О.М., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2023 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження по справі закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно з відомостями постанови 30.11.2022 р. о 16 год. 34 хв. в м. Запоріжжя по бульвару Вінтера, 50, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ ТF69YO, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку рух не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, потерпілих не має.

Своїми діями водій ОСОБА_1 , згідно з протоколом, порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , який вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_1 не погоджується з інкримінованим йому порушенням п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Зазначає, що 30.11.2022 р., надаючи письмові пояснення на місці ДТП, у зв`язку з поганим самопочуттям внаслідок аварії, він не висловлював зауваження до протоколу та незгоду з неправомірними діями працівників поліції під час складання протоколу і схеми місця пригоди.

ОСОБА_1 не згоден з висновком експерта, вважає, що під час виконання експертизи експертом були змінені покази водія ОСОБА_2 та внесені до розрахунків, як первинні дані.

На його думку, водій ОСОБА_2 перетинав перехрестя по зустрічній смузі з увімкненим лівим поворотом, що призвело до порушення Правил дорожнього руху, створивши тим самим аварійну ситуацію, та саме він являється винуватцем ДТП.

Крім того, апелянт вказує на допущенні поліцейськими порушення під час складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме не були заміряні, зафіксовані і внесені до схеми ДТП гальмівні шляхи обох автомобілів; не проведено огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння водіїв. Поліцейські не ознайомили його з правами та не надали для ознайомлення другий аркуш схеми ДТП, який містить важливу інформацію. Поліцейський, ввівши в оману, позбавив ОСОБА_1 права внести незгоду з протоколом у відповідній графі.

Просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи обізнаність іншого учасника ДТП ОСОБА_2 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, а також присутність представника адвоката Кісєльова О.М., який вважав можливим розглянути справу за його відсутності, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю іншого учасника ДТП, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 28 вересня 2023 року ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Адвокат Кісєльов О.М. заперечував доводам апеляційної скарги, вважаючи їх безпідставними.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників провадження, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з відомостей, наявних в матеріалах справи, суд першої інстанції не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 щодо порушення Правил дорожнього руху України.

Переглядаючи оскаржувану постанову в межах доводів поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її законність та обґрунтованість.

Щодо незгоди апелянта з наявністю в його діях порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, що стало причиною ДТП, апеляційний суд, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність провини ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України за наведених у протоколі обставинах, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної пригоди.

Правильність такого висновку підтверджується дослідженими у судовому засіданні відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №067374 від 30.11.2022 р., який було складено за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 30.11.2022 р. за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , схемою місця дорожньо-транспортної пригоди; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; висновком експерта №138-23 від 27.03.2023 р. за результатами проведення судової автотехнічної експертизи.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та закінчення на момент розгляду справи в суді строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Так, в ході апеляційного розгляду встановлено, що відносно водія ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо порушення останнім вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 10.1 ПДР України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у межах порушення вимог п. 10.1 ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Згідно положень п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Сукупність доказів, які містяться у матеріалах справи, свідчать про те, що вищезазначені норми водієм ОСОБА_1 не були дотримані.

З метою з`ясування обставин, що мають значення для справи задоволено клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2023 року, з урахуванням вимог ст.ст. 251, 273 КУпАП, у даній справі було призначено судову автотехнічну експертизу (а.с. 33-34).

Отже, зазначена експертиза проведена за клопотанням ОСОБА_1 з запропонованими на розгляд експерта запитаннями.

Згідно висновку експерта від 27 березня 2023 р. за № 138-23 встановлено, що водій ОСОБА_1 під час зміни напрямку руху ліворуч для заїзду у місце для паркування повинен був керуватися п. 10.1 ПДР, невідповідність дій якому знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди, що й інкримінується останньому протоколом про адміністративне правопорушення.

Технічна можливість запобігти зіткнення транспортних засобів у водія ОСОБА_1 залежала від виконання вимог пункту 10.1 ПДР.

Слід зауважити, що при проведенні експертизи експертом використовувалися вихідні дані, надані обома учасниками ДТП. Крім того у розпорядження експерта було надано усі матеріали справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 провину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав. Пояснив, що водій автомобіля SKODA OCTAVIA змінював напрямок руху, їхав зигзагами, однак на стан сп`яніння його не перевіряли.

З висновком експерта № 138-23 від 27.03.2023 р. не згоден, оскільки вважає, що він складений на підставі пояснень одного учасника ДТП ОСОБА_2 , та вбачає зміни експертом у наведених показах ОСОБА_2 .

Крім того, Твердохліб зазначив про звернення зі скаргою на дії працівників поліції, відповідь на яку відсутня.

Незважаючи на невизнання своєї провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, встановлених судом та відображених у протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: висновком експерта №138-23 від 27 березня 2023 р., схемою місця ДТП до протоколу, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який пояснював, що він почав виконувати маневр повороту з ввімкненим лівим поворотом, поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , фотознімками, на яких зафіксовані пошкодження транспортних засобів внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

На думку апеляційного суду, докази наявні у справі поза розумним сумнівом доводять, що, розглядаючи дії водія ОСОБА_1 в контексті зазначених у протоколі обставин, причиною ДТП стало те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ ТF69YO, державний номерний знак НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху, не пересвідчився у безпеці цього маневру, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

При цьому, суд наголошує, що оцінка дій іншого водія, а саме ОСОБА_2 виходить за межі розгляду даної справи.

У даній справі суд апеляційної інстанції сукупністю досліджених доказів вважає доведеним причино - наслідковий зв`язок між діями водія ОСОБА_1 та наслідками у вигляді дорожньо-транспортної пригоди.

Тому, вказані дії водія ОСОБА_1 свідчать про порушення ним вимог п.10.1 ПДР Українита знаходяться у прямому причинному зв`язку із наслідками ДТП у виді пошкодження транспортних засобів.

Додатково слід зауважити, що дії водія ОСОБА_2 не впливають на висновки суду в рамках даної справи відносно ОСОБА_1 , та не можуть розглядатися у даному провадженні через призму складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що судом взято до уваги результати проведеної судової експертизи не на його користь неспроможні, оскільки місцевий суд аргументовано послався на висновок експерта, що підтверджується оскаржуваним рішенням суду.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд надав перевагу показанням потерпілого ОСОБА_2 безпідставні, оскільки суд сприймав докази у їх сукупності.

Посилання апелянта на наявність протиріч у мотивувальній частині висновку експерта не спростовують його загальних висновків.

Доводи щодо допущених поліцейськими порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розголошення його персональних даних третім особам, апеляційна інстанція вважає необґрунтованими, оскільки схема ДТП була складена компетентною особою та підписана учасниками ДТП, в протоколі у відповідній графі наявний особистий підпис ОСОБА_1 , що свідчить про ознайомлення його інспектором поліції з правами та обов`язками, при цьому будь-які зауваження чи доповнення до протоколу та схеми ДТП відсутні.

Отже, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, доводи апелянта не спростовують зазначені в постанові суду відомості, які в своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 пункту 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на усталену практику Європейського суду з прав людини, яка з урахуванням положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, та говорить про те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Висновок, викладений у постанові судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2023 року про те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді відносно ОСОБА_1 закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, ґрунтується на обставинах справи та відповідає вимогам закону, й не заперечується самим апелянтом.

Одночасно слід зазначити, що учасниками провадження під час апеляційного розгляду не заявлено клопотань про повторне чи додаткове проведення експертизи.

Керуючись принципами змагальності та диспозитивності, суд виходить із наявних у справі доказів.

Апеляційним переглядом справи не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Наведені в апеляційній скарзі твердження правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги. Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, судя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2023 р., якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник

Дата документу Справа № 334/6154/22