ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника- адвоката Кравчука Д.В., розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Бандуровського Б.П., подану на постанову судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 вересня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 вересня 2023 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції адвокат Бандуровський Б.П., який представляє інтереси потерпілої ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, скасувати постанову суду першої інстанції про закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КупАП щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП і прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Свої доводи в частині поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду обґрунтовує тим, що 24.09.2023 року ним було надіслано до суду апеляційну скаргу з накладенням електронного підпису, про що свідчить скрін з електронної пошти, тобто дана скарга була подана строки визначенні законом. Однак Чернівецький апеляційний суд своєю постановою від 03.10.2023 р. виніс помилкове рішення про повернення його апеляційної скарги з підстав відсутності на ній підпису.

ЄУНСС: 715/2723/23 Головуюча в І інстанції: Цуренко В.А.

НП:33/822/659/23 Головуючий в апеляційній ін-ції : Потоцький В.П.

Категорія: ч.2 ст.173-2 КУпАП

Оскільки на даний час з моменту винесення постанови районного суду минуло вже більше 10 днів, апелянт вважає за необхідне просити поновити строк на апеляційне оскарження. Щодо оскарження рішення суду першої інстанції по суті апелянт посилається на те, що постанова суду винесена з грубим порушенням норм Закону, та є такою, що підлягає скасуванню.

Вважає, що оскаржувана постанова суперечить фактичним обставинам справи, зібраним по справі матеріалам, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої.

При цьому вказує, що ОСОБА_1 за аналогічних обставин 27.07.2023 р. постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області вже була визнана винуватою і на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Зазначає, що ОСОБА_1 у суді першої інстанції сама підтвердила факт того, що ОСОБА_2 дійсно проживала на протязі двох років з її сином у цивільному шлюбі на одному подвір`ї, у різних будинках, а також, що протягом останнього часу у неї з потерпілою були суперечки з приводу стосунків між потерпілою та її сином. При цьому, ОСОБА_1 не надавала дозволу на проживання у своєму будинку останній. Тобто на думку апелянта, їх всіх поєднував один побут проживання.

Також стверджує, що відеозапис, який наявний в матеріалах справи, є належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у скоєному, оскільки у суді першої інстанції вона підтвердила, що відеозапис відповідав тим датам, які мали місце 17 та 18 серпня 2023 року, коли її син ОСОБА_3 з ОСОБА_4 збирали речі та покидали будинок для переїзду на інше місце проживання, а суперечка між нею та потерпілою виникла внаслідок того, що остання забирала з собою особисті речі ОСОБА_1 .

У судове засідання особа, яка подала скаргу, - адвокат Бандуровський Б.П., потерпіла ОСОБА_2 , до суду апеляційної інстанції не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, а тому їх неявка у відповідності до ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Кравчука Д.В., які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить такого.

Згідно зі ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що адвокат Бандуровський Б.П. з поважних причин пропустив строк на апеляційне, а тому такий строк слід поновити.

Згідно зі ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані не були.

Апеляційним судом встановлено, що районний суд, розглядаючи дану справу та закриваючи провадження по ній, посилався на те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають родинні зв`язки чи спільно проживають та мають спільний побут й взаємні права і обов`язки.

Крім того, суд першої інстанції вказав у своєму рішенні на те, що у матеріалах справи відсутні інкриміновані ОСОБА_1 згідно з протоколами про адміністративне правопорушення наслідки, як обов`язкові ознаки об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Разом з тим, з такими висновками апеляційний суд не може погодитися.

Статтею 173-2 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Частина 2 вказаної статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру

Пунктом 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, доведена наступними письмовими доказами: протоколами про адміністративне правопорушення, протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , поясненними ОСОБА_1 , рапортами працівників поліції, відеозаписом події та іншими матеріалами справи.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ№116927 від 17.08.2023 р. підтверджено те, що ОСОБА_1 17 серпня 2023 року близько 10 години 26 хвилин в АДРЕСА_1 , вчинила словесну суперечку із ОСОБА_2 , в ході чого кричала, нецензурно виражалася та завдала психологічної шкоди здоров`ю потерпілої.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 180180 від 18.08.2023 р. ОСОБА_1 18.08.2023 р. о 13 год. 00 хв. в с. Грушівка Чернівецького району умисно штовхнула, виганяла з будинку та виражалася нецензурними словами в сторону гр. ОСОБА_2 , чим спричинила психологічне та економічне насильство.

Як вбачається з письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 17.08.2023 р. та 18.08.2023 р., між нею та ОСОБА_1 за місцем проживання, як 17 серпня 2023 року так і 18 серпня 2023 року відбувся конфлікт, у ході якого ОСОБА_1 ображала її, виражалася в її сторону нецензурними словами, голосно кричала та погрожувала різного роду неприємностями, а також дала ляпаса по лівій руці.

Із письмових пояснень ОСОБА_1 та її пояснень, які вона надала суду, встановлено, що ОСОБА_2 проживає у цивільному шлюбі з її сином ОСОБА_5 та останні два роки проживали у її будинку, однак дозволу на проживання вона не давала. Дійсно, 17 серпня 2023 року в неї виникла суперечка з потерпілою з підстав того, що остання проживає з її сином на території її господарства без дозволу. А 18 серпня 2023 року між нею та потерпілою виник конфлікт з приводу того, що остання без її відома завантажувала речі в бус, після чого ображала нецензурною лайкою та дала ляпаса по лівій руці потерпілої.

Із рапортів працівників поліції від 17.08.2023 р. та 18.08.2023 р. вбачається, що ними було отримано заяву про домашнє насильство. По прибуттю на місце події встановлено, що ОСОБА_2 повідомила про те, що її свекруха - ОСОБА_1 по місцю проживання в АДРЕСА_2 вчинила словесну суперечку, в ході якої ображала ОСОБА_2 нецензурними словами, виганяла її з будинку та штовхнула останню.

До того ж у матеріалах справи наявний відеозапис подій, яким підтверджено вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_2 . Зокрема, із переглянутого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 нецензурно виражалась в бік потерпілої, висловлювала різного роду погрози, забороняла вивозити особисті речей та наполягала на залишенні ОСОБА_2 місця проживання.

Із протоколу прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.08.2023 року та 18.03.2023 р. слідує, що ОСОБА_2 вказала, що її свекруха ОСОБА_1 вчинила з нею суперечку, кричала виражалася нецензурною лайкою, словесно погрожувала, виганяла її з будинку та вдарила її полівій руці.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що матеріали справи містять достатню кількість належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, а обставини домашнього насильства, описані у вищезазначених доказах, дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в них зазначено, як про характер вчиненого психологічного та економічного насильства відносно потерпілої, так і про завдання внаслідок цього шкоди її психічному здоров`ю.

У зв`язку з чим, посилання суду першої інстанції на те, що матеріали справи не містять наслідків, які зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення і є обов`язковими для об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення, є недоречними та спростовуються вищевикладеним.

Крім цього, необгрунтвоаними є твердження суду першої інстанції на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають родинні зв`язки чи спільно проживають чи мають спільний побут та взаємні права і обов`язки.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а.с.19, виконкомом Волоківської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області видано характеристику на гр. ОСОБА_2 , якою підтверджено, що остання проживає без реєстрації в с. Грушівка Чернівецького району Чернівецької області.

Більш того, як потерпіла, так і сама ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях підтвердили, що ОСОБА_2 проживає у цивільному шлюбі з сином ОСОБА_1 та періодично проживала в її домоволодінні.

Вказане свідчить про те, що вони підпадають під дію ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, по епізодах домашнього насильства, які мали місце 17.08.2023 р. та 18.08.2023 р., не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується вищевикладеним.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині того, що вина ОСОБА_1 у скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173 -2 КУпАП, не доведена по епізоду не виконання нею термінового забороненого припису.

Зокрема, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ№116928 від 17.08.2023 р., ОСОБА_1 ставилося в провину те, що вона 17.08.2023р. о 10 год. 26 хв. по місцю проживання, а саме: АДРЕСА_1 порушила вимоги термінового заборонного припису серії АА № 303258, а саме голосно кричала, нецензурно виражалась та погрожувала різного роду неприємностями.

При цьому, як вбачається з самого термінового заборонного припису (а.с.9), він був винесений стосовно ОСОБА_1 10.07.2023 р., де заборонено останній в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особо ОСОБА_2 .Вказаний припис мав термін дії до 23 год. 21 хв. 15.07.2023 р., а події, які інкримінують ОСОБА_1 мали місце 17.08.2023 р, тобто більше місяця після завершення терміну дії вказаного припису.

У даному випадку, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, в цій частині, оскільки не розкрито об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та відсутні належні і допустимі докази винуватості ОСОБА_1 щодо невиконання термінового заборонного припису.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідно до ст.294 КУпАП постанову судді суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 слід скасувати по епізодах домашнього насильства, які мали місце 17.08.2023 р. та 18.08.2023 р., з прийняттям нової постанови, а по епізоду невиконання термінового заборонного припису провадження по справі слід закрити на підставі п.1.ст.247 КУпАП.

У зв`язку з чим апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Бандуровського Б.П. необхідно задовольнити частково.

Відповідно до вимог ст. 33-35 КУпАП, які визначають загальні засади накладення адміністративного стягнення при накладенні стягнення, апеляційний судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Ураховуючи усі обставини справи та особу ОСОБА_1 , яка є особою пенсійного віку, ніде не працює, раніше притягалася до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, на шлях виправлення не стала, продовжувала ігнорувати основні засади поваги до суспільства, і знову протягом року двічі вчинила відносно ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та економічного характеру, апеляційний суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. 33 - 35, 40-1, 247, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити представнику потерпілої ОСОБА_2 адвокату Бандуровському Б.П. строк на апеляційне оскарження постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Бандуровського Б.П. задовольнити частково.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 вересня 2023 року про закриття провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення скасувати та постановити нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173 -2 КУпАП, по епізодах вчинення домашнього насильства, які мали місце 17.08.2023 р та 18 08.2023 р. та за їх вчинення накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП по епізоду невиконання нею термінового заборонного припису закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький