Провадження № 3/638/6894/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Хайкін В.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

02.11.2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла справа про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 553896, 31.10.2023 року о 15:20 год. знаходячись біля СМ «Сільпо» по пр. Людвіга Свободи, 30, м. Харкова, гр. ОСОБА_1 здійснював торгівлю живою рибою у невстановленому місці, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

Враховуючи те, що відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення є обов`язковою, судом вжито усіх передбачених кодексом України про адміністративні правопорушення заходів для виклику ОСОБА_1 у судове засідання, проте у призначене судове засідання останній не з`явився.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

При розгляді справи по суті, виконуючи вимоги ст.245 КУпАП, про вирішення справи про адміністративне правопорушення в точній відповідності з законом, суддя не може вийти за межі суті правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, та самостійно встановити порушення норм чинного законодавства України, які не були вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. Розгляд справи повинен відбуватися в межах доводів протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, а суддя не має права у будь-який інший спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст.129 Конституції України.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 553896 від 31.10.2023 року вказано, що ОСОБА_1 здійснював торгівлю товарів за адресою: м. Харків, пр. Л. Свободи, 30. Доказів того, що місце вчинення правопорушення є невстановленим місцем для торгівлі відсутні.

Посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 553896 від 31.10.2023 року не визначено перелік товарів та їх опис, не зазначено про власника товару, місце їх зберігання, а з урахуванням того, що санкція статті передбачає можливу конфіскацію предметів торгівлі, встановлення таких даних є обов`язковим.

Матеріали справи не містять інформації щодо вилучення товарів, тобто місце їх зберігання.

Вказане суперечить Порядку зберігання вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення речей і документів, відповідно до якого про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, для зберігання в обладнаному приміщенні, відповідальна особа заповнює квитанцію за формою згідно з додатком 2, яка долучається до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення речі і документи в установленому порядку конфіскуються, повертаються володільцеві або знищуються, а у разі вилучення речей за плату - реалізуються.

Долучені до матеріалів справи пояснення ОСОБА_1 не можуть бути прийняті до уваги як беззаперечний доказ вчинення останнім адміністративного правопорушення.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини, і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зважуючи на практику Європейського Суду з прав людини, за якою суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, тобто таким, що не залишать місце сумнівам (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»), враховуючи до матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 не доводять поза розумним сумнівом наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 160 КУпАП, об`єктивних доказів вини останнього у скоєнні правопорушення під час розгляду справи не встановлено, а всі сумніви щодо вини тлумачаться на користь порушника, вбачається необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 160 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.160 КУпАП, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.280,283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за частиною 1 статті 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя: