ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 681/1053/23

Провадження № 33/4820/578/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Болотін С.М., з участю секретаря судового засідання Савчук Н.С., прокурора Мартинюка О.Г., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Салюк Інни Валеріївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Полонського районного суду Хмельницької області від 20 вересня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , громадянки України, директора Полонського будинку-інтернат для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, -

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення із врахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

За постановою судді, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Полонського будинку-інтернату для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, являючись, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: 24.10.2022 року видала (підписала) наказ № 31 «Про преміювання працівників установи», яким встановила собі премію в розмірі 11901,70 гривень за наступних обставин.

04.10.2022 року вих. № 232 Полонським будинком-інтернатом для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю направлено лист, з метою погодження виплати розміру премії, проте Хмельницькою обласною радою премію погоджено 11.11.2022 року. Тим самим ОСОБА_1 , усупереч публічному інтересу, надала перевагу приватному, обумовленому бажанням покращити власне матеріальне становище, самостійно оцінивши власні показники роботи, встановивши розмір премії та тим самим вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, ОСОБА_1 22.12.2022 року видала (підписала) наказ № 36 «Про преміювання працівників установи», яким встановила собі премію, в розмірі 11901,70 гривень за наступних обставин.

01.12.2022 року Полонським будинком-інтернатом для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю направлено лист з метою погодження виплати розміру премії вих. № 271. Проте, Хмельницькою обласною радою премію погоджено 26.12.2022 року. Таким чином, ОСОБА_1 , усупереч публічному інтересу, надала перевагу приватному, обумовленому бажанням покращити власне матеріальне становище, самостійно оцінивши власні показники роботи, встановивши розмір премії та тим самим вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить таку скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку і відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що висновки судді, викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вони не підтверджуються доказами, дослідженими судом та мають істотні суперечності. Акцентує увагу, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки нею вжито всіх необхідних заходів щодо преміювання та отримано необхідні погодження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора про законність та обґрунтованість постанови судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, з`ясування обставин у справі проведено з дотриманням вимог закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

В процесі судового та апеляційного розглядів, ОСОБА_1 , не заперечувала та ствердила обставини, що вона, будучи на посаді директора Полонського будинку-інтернату для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, дійсно підписувала накази № 31 від 24 жовтня 2022 року та № 36 від 22 грудня 2022 року про преміювання працівників установи, в тому числі і себе, однак викладала свою версію подій.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони, та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну та/або цивільно-правову відповідальність.

Реальним конфліктом інтересів є суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Під приватним інтересом особи розуміється будь який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Суб`єктом вказаних правопорушень є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 81 Цивільного кодексу України, юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади Автономної Республік Крим або органу місцевого самоврядування. Держава та територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, комунальні підприємства тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Таким чином, державні та комунальні підприємства та інші юридичні особи, які створені розпорядчим актом Президента України, органу державної влади або органу місцевого самоврядування, є юридичними особами публічного права. Посадові особи таких підприємств (інших юридичних осіб) є суб`єктами відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Згідно із абз. 2 п. 1.3 розділу 1 Статуту Полонського будинку-інтернату для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, засновником Інтернату є Хмельницька обласна рада. П.1.8. передбачено, що інтернат є юридичною особою, має рахунки в органах Державної казначейської служби України, самостійний баланс, штамп, печатку встановленого зразка, бланк зі своїм найменуванням, інші реквізити відповідно до чинного законодавства (а.с.16, 48).

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Господарського кодексу України директор підприємства є посадовою особою підприємства.

У відповідності до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Так, даними контракту з керівником закладу соціального захисту населення № 676 від 29 вересня 2020 року, укладеного між Хмельницькою обласною радою та ОСОБА_1 , стверджується, що остання прийнята на посаду директора Полонського будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів (а.с.12-14, 45-47).

З даних наказів № 31 від 24.10.2022 «Про преміювання працівників установи» та від № 36 від 26.12.2022 «Про преміювання працівників установи», вбачається, що ОСОБА_1 , будучи директором Полонського будинку інтернату для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, кожним з наказів встановила собі премію в розмірі 11 901,70 гривень (а.с.9, 42).

Згідно із Положенням про преміювання працівників Полонського будинку інтернату для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, а саме пункту 2.2 розділу 2 розмір премії залежить від стану виконання показників, зазначених у п.2.1 цього Положення та особистого вкладу керівника, працівників в загальні результати роботи без обмеження індивідуальних премій максимальними розмірами і визначається, зокрема, директору за погодженням із Хмельницькою обласною радою (а.с.11, 44).

Разом з тим, як вбачається із відповідей, наданих головою ради В. Лабазюк Хмельницької обласної ради № 1431/01-11 від 11.11.2022 та № 1707/01-11 від 26.12.2022 про погодження виплати премії директору закладу ОСОБА_1 такі погодження надані після видання наказів про преміювання (а.с.10,43).

Отже, суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що під час прийняття рішень про преміювання себе у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом (поліпшення свого матеріального стану, можливістю отримати матеріальне заохочення) та повноваженнями, які дають можливість впливати на вчинення дій (можливості призначення премії, підготовка наказів з їх підписанням і затвердженням) під час виконання повноважень, що впливає на неупередженість та об`єктивність прийняття рішення.

Прийняття посадовою особою, в даному випадку ОСОБА_1 , рішення (видання наказу) про виплату собі премії, незалежно від її розміру, безпосередньо впливає на її майновий стан, а відтак свідчить про наявність приватного інтересу.

А тому, доводи сторони захисту про те, що встановлення фактичних обставин в справі проведено упереджено, без з`ясування даних, які мають значення для встановлення істини у справі, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про необґрунтованість притягнення її до відповідальності.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, не надано.

Більше того, дані твердження ОСОБА_1 були предметом дослідження судді місцевого суду, нею детально проаналізовані та об`єктивно підтверджуються іншими зібраними та дослідженими судом доказами.

За таких обставин, приходжу до переконання, що докази вчинення ОСОБА_1 корупційних діянь, які покладені суддею в основу постанови були отриманні з дотриманням вимог законодавства.

В справі не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_1 заборонених законодавством методів дізнання, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Є надуманими та не змінюють факту вчинення корупційних діянь твердження ОСОБА_1 про те, що остання підписала наказ про преміювання собі після усного повідомлення про погодження виплати премій Хмельницькою обласною радою для директора, оскільки спростовується вищезазначеними доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема даними відповідей, наданих головою ради В. Лабазюк Хмельницької обласної ради № 1431/01-11 від 11.11.2022 та № 1707/01-11 від 26.12.2022.

Отже, висновки судді першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є обґрунтованими, належним чином, мотивованими, підтверджуються сукупністю зібраних, досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом належних та допустимих доказів.

В процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 повністю забезпечені та відновлені права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі право користуватися допомогою захисника, давати пояснення, подавати докази, тощо.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування постанови у межах апеляційної скарги, не вбачається.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення взято до уваги характер вчиненого правопорушення, її особу, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Полонського районного суду Хмельницької області від 20 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП залишити без змін, а її апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Сергій БОЛОТІН