Справа № 355/1805/23
Провадження № 3/355/970/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року смт. Баришівка

Суддя Баришівського районного суду Київської області Чехов С.І, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов від начальника СПД №1(Березань) Броварського РУП ГУНП в Київської області підполковника поліції Віталія Івасенко відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Супрунівка Білопільського району Сумської області, громадянки України, яка має середню-спеціальну освіту, працюючу продавцем магазина «Олімп» ФОП « ОСОБА_2 », паспорт НОМЕР_1 , який виданий Білопільським РВ УМВС України в Сумській області, 27 липня 1996 року, проживаючої у АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу слід, що начебто 18 жовтня 2023 року о 18 годині 20 хв в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 перебуваючи на робочому місті в магазині ФОП « ОСОБА_2 » здійснювала продаж алкогольними напоями, а саме пиво «Зіберт» міцністю 4.4% «Оболонь» 3,8% без відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим вчинила правопорушення передбачене частиною 1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 винною себе не визнала та пояснила, що вона не торгувала пивом, дві упаковки пивних пляшок заніс у приміщення на тимчасове збереження господар цього магазину і вони знаходились на полу, а не на прилавках та вітрині магазину. На її заперечення працівникам поліції, що торгівля пивом не велась ніхто не слухав.

Суд вислухав пояснення ОСОБА_1 , дослідив надані матеріали, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 18 жовтня 2023 року серія ВАВ №550657, рапорт посадової особи поліції, письмові пояснення ОСОБА_1 , протокол вилучення речей і документів в порядку ст.265 КУпАП, копію паспорту ОСОБА_1 , копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 . ДПА у Білопільському районі, копію наказу про прийняття на роботу, копію трудової книжки.

Частиною першою ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів.

З огляду на вказані норми закону вбачається, що об`єктива сторона правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, має декілька окремих складів з відповідними кваліфікуючими ознаками. При цьому вказана стаття є бланкетною, оскільки закріплює лише загальні ознаки правил поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, відсилає до норм інших нормативних актів іншої галузі права.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності на постійній основі, систематично три і більше разів які є обов`язковою ознакою господарської діяльності та наявність мети отримання прибутку, протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер).

Не визначена доказами сама особа як підприємець, яка повинна мати реєстрацію або такими яких не мається.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено обставин вчинення адміністративного правопорушення, а саме кому і в якій кількості було реалізовано підакцизного товару без ліцензії.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні прізвища та адреси свідків, які могли б підтвердити обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. Задокументовані окремі факти такої діяльності, дають в своєї сукупності підтверджуючий факт самостійної, ініціативної і систематичної діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності;

За таких обставин, суд не має можливості притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки саме в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами. Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22грудня 2010 року N 23рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.14-1КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Спираючись на положення ч.1ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1ст.164 КУпАП, суд, виходить з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути не упередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого,ч.1 ст.164 КУпАП оскільки не надано доказів протилежного.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією, ч.1ст.164 КУпАП а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.164-245, ч. 1 ст.247, 251, 252, 284, 285, 289, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Речові докази вилучені ДОП СПД №1 (м. Березань) капітаном поліції Бортник В.В. які знаходяться у СДП №1 (Березань) Броварського РУП ГУНП в Київської області 6 пляшок ємкістю 1,95л кожна пиво «Оболонь» Київське розливне за ціною 1 пляшка 60 гривень з вмістом спирту 3,8%, 6 пляшок ємкістю 2,25л кожна пиво «Зіберт» світле за ціною 1 пляшка 60 гривень з вмістом спирту 4,4% загальною кількістю вилученого пива 12 пляшок на суму 720 гривень повернути ФОП ОСОБА_2 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до Київського апеляційного суду, шляхом подачі скарги через Баришівський районний суд.

Суддя Баришівського районного суду С. І. Чехов