Справа № 466/7422/23
Провадження № 3-зв/466/10/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Федорова О.Ф. розглянувши заяву судді Шевченківського районного суду м. Львова Єзерського Р.Б. про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 466/7422/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Львова17.07.2023 року надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2023 року визначено суддю Єзерського Р.Б.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 01.08.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та застосувано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень, 80 копійок.

Постановою Львівського апеляційного суду від 05.09.2023 року апеляційну скаргу адвоката Манькута А.Ю. - задоволено частково. Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 01.08.2023 року скасовано. Протокол про адміністративне правопорушення повернути у Львівське районне управління поліції № 1 відділення поліції № 1 ГУ НП у Львівській області для належного оформлення через Шевченківський районний суд м. Львова.

На адресу Шевченківського районного суду м. Львова 13.10.2023 року надійшлм матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та рапорт.

Згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному судді від 13.10.2023 року справу передано судді Єзерському Р.Б.

16.10.2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова Єзерський Р.Б. подав заяву про самовідвід.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2023 року визначено суддю Федорову О.Ф.

Заяву про самовідвід суддя Єзерський Р.Б. обгрунтовує тим, що 01 серпня 2023 року суддею Шевченківського районного суду м. Львова Єзерським Р.Б. було винесено постанову та визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Постановою Львівського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року - постанову Шевченківського районного суду м. Львова Єзерського Р.Б. від 01.078.2023 скасовано та через Шевченківський районний суд м. Львова зобов`язано повернути у Львівське районне управління поліції №1 відділення поліції №1 ГУНП у Львівській області для належного оформлення. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова 13.10.2023 року матеріали повернуто, та відповідно до Протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 13.10.2023 року передано ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що загальними положеннями КУпАП не передбачено відвід або самовідвід судді, суддя вважає, що необхідно застосувати аналогію права, а саме в даному випадку застосувати ст.ст. 76, 80 КПК України.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про самовідвід, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід, слід застосувати аналогію права.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у розгляді провадження за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини і громадянина (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошує, що такі правила виражають заінтересованість національного законодавця з приводу усунення всіх обгрунтованих сумнівів щодо неупередженості відповідного судді чи суду, та є спробою забезпечити неупередженість шляхом усунення причин таких проблем. Окрім забезпечення відсутності фактичної упередженості, вони спрямовані на усунення будь-якого прояву небезсторонності, і таким чином сприяють підвищенню довіри, яку суди мають вселяти громадськості у демократичному суспільстві. Таким чином, ЄСПЛ вказав, що будь-який суддя, стосовно якого є законні підстави для побоювань у відсутності неупередженості, повинен взяти самовідвід.

Відповідно до п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Вищезазначене кореспондується із пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, відповідно до яких суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Дослідивши заяву про самовідвід, матеріали справи, на думку судді, що для недопущення будь-яких сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді, враховуючи той факт, що стосовно особи щодо якої складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності суддею Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_2 прийнято рішення, яке скасовано апеляційною інстанцією, то відповідно до положення ч.3 ст. 76 КПК України не має права брати участь у цьому провадженні.

Тому заява про самовідвід є обґрунтованою на підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст.221, 245, 294 КУпАП, ст. 75 КПК України, -

постановив :

Заяву судді Шевченківського районного суду м. Львова Єзерського Р.Б. про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 466/7422/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - задовольнити.

Відвести суддю Шевченківського районного суду м. Львова Єзерського Р.Б. про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 466/7422/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу № 466/7422/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передати до канцелярії Шевченківського районного суду м. Львова для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у визначеному порядку.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України

- http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О. Ф. Федорова