ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/10235/23

Номер провадження 3-зв/495/17/2023

20 жовтня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Мишко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Красовській А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Білгород-Дністровського Одеської області клопотання ОСОБА_1 про відвід судді Шевчук Юлії Валеріївни, у справі № 495/10235/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Юлії Валеріївни перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заявив відвід головуючому у справі судді Шевчук Ю.В.

У заяві про відвід зазначено, що ОСОБА_1 , особа яка притягається до адміністративної відповідальності є присяжним суддею цього ж суду Білгород-Дністровського міськрайонного суд Одеської області, у зв`язку з чим є конфлікт інтересів, оскільки він, як присяжний суддя приймає участь з суддею Шевчук Ю.В. у адміністративних та кримінальних справах цього суду по іншим справах.

Розглянувши заяву про відвід судді Шевчук Ю.В., суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка б регулювала питання про розгляд заяв про відвід (самовідвід) судді.

Враховуючи те, що діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, при розгляді даної заяви про відвід слід застосувати аналогію права.

Підстави неможливості участі судді у розгляді кримінального провадження, визначені ст. ст.75, 76 КПК України, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.1 ст.75 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до положень ст.83 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження за порушення вимог щодо неупередженого розгляду справи, зокрема порушення правил щодо відводу (самовідводу).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі "Олександр Волков проти України" (Заява N 21722/11) (пункти 104 та 106) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, п. п. 28 та 30, "Веттштайн проти Швейцарії", заява N 33958/96, п. 42). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії").

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Таким чином, суд погоджується з доводами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо відводу, оскільки ОСОБА_1 дійсно є присяжним суддею білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

З метою, щоб у сторін не виникало будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, а також з метою неопущення обставин, які можуть в подальшому викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід суді.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 268 КУпАП, ст. ст. 75,76,80,81 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шевчук Юлії Валеріївни, у справі № 495/10235/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП - задовольнити.

Відвести суддю Шевчук Юлію Валеріївну від розгляду справи № 495/10235/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Мишко