Справа № 163/1123/23 Провадження №33/802/643/23 Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С.
Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., за участі секретаря судового засідання Хомік В. О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Філюка Віталія Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника Філіка В. І. про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 31 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає на АДРЕСА_1 , директора Машівського ліцею, РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 536,80 грн. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він о 01:17 годині 13 травня 2023 року на 488 км автодороги М-07 Ковель-Ягодин керував автомобілем марки «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9 (а) ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді захисник Філюк В. І. в інтересах ОСОБА_1 27 вересня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить скасувати та закрити провадження у справі.

Водночас, апелянт у поданій апеляційній скарзі заявив клопотання в якому просить поновити йому строк апеляційного оскарження судового рішення вважаючи, що він прощений з поважних причин.

Перевіривши доводи заявленого в апеляції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, заслухавши пояснення захисника Філюка В. І.,апеляційний суд доходить висновку, що воно до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до практики Європейського суду, здійснені поза межами встановленого законом процесуального строку провадження у справі чи поза межами встановленого строку застосування певних процесуальних актів, дії, в тому числі суду, визнаються незаконними, а отримані при цьому результати таких дій - юридично нікчемними.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 31 серпня 2023 року.

А отже, з урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, та враховуючи той факт, що 10 вересня 2023 року вихідний день (неділя), останній день для подачі апеляційної скарги припадав на 11 вересня 2023 року.

Апеляційна скарга до суду подана лише 27 вересня 2023 року, тобто після спливу передбаченого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження. Дана обставина об`єктивно підтверджується відміткою відділення пошти (штемпелем), проставленою на конверті.

В апеляційній скарзі, як на підставу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 при розгляді справи судом першої інстанції, а саме 31 серпня 2023 року присутнім не був, подав клопотання про відкладення судового засідання, однак суд першої інстанції необґрунтовано відхилив дане клопотання, і судове рішення постановлено у відсутності першого, копію якого його захисник отримав лише 20 вересня 2023 року. Апелянт вважає, що саме з цієї дати почався перебіг 10-денного строку апеляційного оскарження судового рішення.

Проте, такі доводи апелянта на увагу суду не заслуговують з врахуванням наступного.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судом постановлена 31 серпня 2023 року дійсно без участі ОСОБА_1 .

Матеріалами справи встановлено, що розгляд справи було призначено на 25 травня 2023 року, проте від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку із ознайомленням з матеріалами справи. Наступна дата була визначена на 08 червня 2023 року, однак ОСОБА_1 знову подав клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку викликом свідка. На судові засідання призначені на 23 червня 2023 року, 13 липня 2023 року, 19 липня 2023 року, ОСОБА_1 не прибув, подав клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку з неможливістю його прибути, а саме перебування його у службовому відрядженні. На судове засідання призначене на 26 липня 2023 року ОСОБА_1 не з`явився у зв`язку з перебуванні на стаціонарному лікуванні, просив судовий розгляд відкласти.

У свою чергу на судове засідання призначене на 31 серпня 2023 року, ОСОБА_1 знову подано клопотання про відкладення у зв`язку з перебуванням його у службовому відрядженні.

Таким чином, неодноразове відкладення судового розгляду в суді першої інстанції було саме з причин подання клопотань ОСОБА_1 . Будь-яких підтверджуючих документів поважності причини неодноразової його неявки ОСОБА_1 до поданих клопотань надано не було.

А тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , оскільки він був належним чином обізнаний про всі дати слухання справи, зокрема і 31 серпня 2023 року.

Таким чином, в даному випадку саме з 31 серпня 2023 року почався перебіг десятиденного строку апеляційного оскарження постанови Любомльського районного суду Волинської області від 31 серпня 2023 року, який фактично припадав на 11 вересня 2023 року. Апеляційна скарга до суду подана 27 вересня 2023 року.

Посилання апелянта на те, що оскаржувану постанову він отримав лише 20 вересня 2023 року, і з цієї дати слід рахувати строк апеляційного оскарження постанови від 31 серпня 2023 року, на увагу суду не заслуговує, оскільки положення ч. 2 ст. 294 КУпАП перебіг строку апеляційного оскарження пов`язують саме з датою постановлення постанови, а не з датою отримання її копії.

Не є таким, що ґрунтується на положеннях чинного законодавства як на підставу для поновлення строку апеляційного оскарження і посилання апелянта на те, що, оскільки, ОСОБА_1 не приймав безпосередню участь у розгляді справи 31 серпня 2023 року, то він має право на поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення саме з дати отримання копії постанови судді.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» вказано, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

А тому, наведені апелянтом обставини не можна вважати поважними підставами пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення та відповідно такими, що дають підстави для його поновлення.

Дослідивши дані обставини апеляційний суд вважає, що за наведених у заявленому в апеляції клопотанні підстав, строк апеляційного оскарження поновленню не підлягає.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді від 31 серпня 2023 року до задоволення не підлягає, оскільки не було наведено поважних підстав пропуску такого строку у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом.

Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, стороною захисту не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то в задоволенні клопотання слід відмовити, а апеляційну скаргу. - повернути особі, яка її подала на підставі ч. 2 ст. 294 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 31 серпня 2023 року захиснику Філюку Віталію Івановичу - відмовити.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Філюка Віталія Івановича на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 31 серпня 2023 року, - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду П. П. Борсук