Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/430/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Майстер І. П.
Категорія - 185 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Гончар В.М., за участі ОСОБА_1 , розглянув у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ст.185 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на 5 діб, та стягнено судовий збір в розмірі 536,80 грн. на користь держави,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 30.06.2023 близько 18.30 год., в АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчини в домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 , тобто умисні дії психологічного характеру, а саме висловлював в її адресу грубою брутальною лайкою та намагався завдати удару. Внаслідок чого, могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю. Правопорушення вчинено в присутності дітей, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 30.06.2023 о 19.20 год., в АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався на адресу працівників поліції нецензурними словами, на неодноразові зауваження не реагував, постійно скорочував дистанцію, махав руками біля обличчя поліцейських, та якого було затримано, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції від 20.09.2023 та надіслати справу на новий судовий розгляд.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що в оскаржуваній постанові суду в анкетних даних зазначено його ідентифікаційний номер НОМЕР_1 хоча це не відповідає дійсності. Посилання на те, що він перебував у стані сп`яніння нічим не підтверджено, а тому необхідно було зазначити, що він перебував в стані з ознаками алкогольного сп`яніння. Подане ним до клопотання про закриття провадження у справі залишено судом поза увагою, суд повістками чи СМС повідомленнями про дату, час та місце розгляду справи його не повідомив та розглянув справу без його участі, крім того послався на доведеність його вини у вчиненні адміністративних правопорушень лише на матеріалах поданих працівниками поліції. Посилаючись на зазначене, порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, відсутність даних, які б вказували на ознаки вчинення ним адміністративних правопорушень, просить задовольнити його апеляційну скаргу.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 посилаючись на зазначені в апеляційній скарзі обставини просив її задовольнити. При цьому уточнив свої вимоги та остаточно просив скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити оскільки закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріалі справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як убачається із оскаржуваної постанови суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , при цьому зазначив, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про день, час та місце слухання повідомлявся, надав до суду клопотання про закриття провадження по справі, або направлення справи на доопрацювання.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердив факт отримання ним по телефону СМС повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

До того ж, ОСОБА_1 , у відповідності до положень ст.268 КУпАП було забезпечено право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді, надати особисті пояснення, бути заслуханим судом, знайомитись із матеріалами справи, скористатись юридичною допомогою адвоката, надати докази що доводять його невинуватість тощо. Проте, апелянт своїм правом не скористався, та будь-яких клопотань з цього приводу не заявляв.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини 1 статті 173-2 КпАП України передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 185 КпАП України передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами доведено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2, ст.185 КУпАП.

Даний висновок суду об`єктивно підтверджується наступними доказами: - даними, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАВ №243886 від 30.06.2023 та серії ВАВ №243825 від 30.06.2023; - формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 30.06.2023; - заявою ОСОБА_2 від 30.06.2023 у якій вона просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за фактом вчинення відносно неї і дітей домашнього насильства та з цього приводу письмовими поясненнями її та дитини ОСОБА_3 ; - протоколом АА№077266 про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 30.06.2023; - терміновим заборонним приписом кривдника від 30.06.2023.

Водночас ОСОБА_1 не спростував того, що ним не здійснювалася злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків та вчинення домашнього насильства в сім`ї, а тому суд не бачив підстав для направлення матеріалів справи для доопрацювання або закриття провадження у справі, чим спростовуються твердження апелянта про те, що подане ним до суду клопотання про закриття провадження у справі залишено судом поза увагою.

Наведені судом докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність у апеляційного суду відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 встановлених судом адміністративних правопорушень.

Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання, а також об`єктивність поліцейських у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена.

Самі по собі посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на неправильне зазначення в постанові суду його ідентифікаційного номера, необхідності зазначення що він перебував в стані з ознаками алкогольного сп`яніння, не можуть бути враховані апеляційним судом як достатні підстави для скасування постанови суду першої інстанції так як вказане не спростовує вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

Перевіривши матеріали справи апеляційний суд приходить до висновку, що протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 складені відповідно до ст.256 КУпАП, в ході провадження по справі дотримано вимог ст.245 КУпАП, а судовий розгляд справи проведено у відповідності до ст.280 КУпАП.

Суд, враховуючи особу правопорушника, характер вчинених проступків, застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення з врахуванням положення ст.36 КУпАП, яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративні правопорушення ОСОБА_1 були вчинені 30.06.2023 за які він був притягнутий до адміністративної відповідальності відповідно постанови суду 20.09.2023, та яку слід залишити без змін, а тому вимоги правопорушника про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду у порядку апеляційного перегляду справи, є безпідставними.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_1 про скасування постанови суду за викладених в апеляційній скарзі обставин, є не обґрунтованими, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2023 року стосовно нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.М. Гончар