Справа № 489/5925/23
Провадження № 3/489/2160/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

31 жовтня 2023 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП,

встановив:

Протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №414813 від 19.09.2023 та серії ААД №414812 від 19.09.2023 ОСОБА_1 інкримінується, що 04.09.2023 о 22.10 год. в м. Миколаєві по вул. 12-а Повздовжня, 42, він, керуючи транспортним засобом "MAZDA 3", д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог пунктів 2.3 "б", 13.1 ПДР України, був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з припаркованим праворуч транспортним засобом "HYUNDAY ELANTRA", д.н.з. НОМЕР_3 , водій якого ОСОБА_2 знаходився поза межами автомобіля, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після того ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.10 "а" ПДР України, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетним.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності до суду не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялася шляхом направлення судової повістки, по телефону, з допомогою СМС-повідомлення та шляхом оголошення на сайті судової влади. Таким чином, судом вжито всіх можливих вичерпних заходів для повідомлення та забезпечення участі особи в суді під час розгляду відносно неї справи про адміністративне правопорушення. До суду не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Вислухавши потерпілого ОСОБА_2 , який надав пояснення про те, що ввечері 04.09.2023 залишив свій автомобіль "HYUNDAY ELANTRA", д.н.з. НОМЕР_3 , на парковці та наступного дня зранку виявив його пошкодження з лівої задньої сторони. Після перегляду відеозаписів з камер відеоспостереження виявив, що пошкодження належного йому автомобіля відбулося автомобілем «Мазда» сірого кольору, про що він повідомив поліцейським. Вважає, що вказану ДТП скоїв ОСОБА_1 , який керує автомобілем «Мазда»; дослідивши письмові матеріали справи (протоколи про адміністративне правопорушення; схему місця ДТП від 04.09.2023; письмові пояснення ОСОБА_2 , фотозображення; переглянувши відеозаписи), суддя дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції.

Натомість санкціями інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень передбачені стягнення у виді, зокрема позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку з чим вказане свідчить про те, що інкримінування останньому вказаних правопорушень підпадає під категорію кримінального обвинувачення останнього відповідно до практики ЄСПЛ.

Згідно з усталеною судовою практикою ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеності невинуватості цієї особи.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 в інкримінованих йому правопорушеннях.

Зокрема, до матеріалів справи не було додано відповідного протоколу огляду автомобіля марки «Мазда», яким, на думку посадової особи, яка склала протокол, керував ОСОБА_1 , на якому були б зафіксовані сліди пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди під час зіткнення з автомобілем "HYUNDAY ELANTRA", д.н.з НОМЕР_3 , за вказаних у протоколі обставин.

При цьому не може бути єдиним та достатнім доказом винуватості ОСОБА_1 в інкримінованих правопорушеннях досліджений в судовому засіданні відеозапис, на якому зафіксовано, як поліцейський з допомогою рулетки оглядає пошкодження на автомобілі червоного кольору (марка та номерний знак якого взагалі не проглядаються), та автомобілі з н.з. НОМЕР_2 , оскільки виявлені поліцейським в ході такого огляду візуальні пошкодження транспортних засобів не підтверджені висновками (дослідженнями) автотехнічної та транспортно-трасологічної експертиз, які б підтверджували, що пошкодження на вказаних транспортних засобах утворилися саме в результаті їхнього контактування між собою, зокрема в ході дорожньо-транспортної пригоди, обставини скоєння якої викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Натомість до повноважень та компетенції поліцейського, який проводив такий огляд, не належить надання висновків з приводу механізму та характеру контактування транспортних засобів та визначення конкретних транспортних засобів, що контактували між собою. Крім того, із вказаного відеозапису слідує, що після проведеного огляду поліцейський висловив припущення, а не зробив категоричний висновок, про те, що, на його думку, проведеного огляду достатньо для підтвердження винуватості особи, яка керувала транспортним засобом з н.з. НОМЕР_2 , у скоєнні зіткнення із червоним автомобілем.

При цьому матеріалами справи не доведено, що здійснення заїзду на паркувальне місце відбувалося саме автомобілем "MAZDA 3", д.н.з. НОМЕР_2 , та під керуванням ОСОБА_1 .

При цьому не можуть бути доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зіткнення з автомобілем потерпілого досліджені відеозаписи з камер відеоспостереження, на яких зафіксовано момент заїзду автомобіля світлого кольору на паркувальне місце біля автомобіля червоного кольору, оскільки на вказаних відеозаписах не зафіксований номерний знак автомобіля під керуванням особи, яка заїхала та виїхала з паркувального місця та, за твердженням потерпілого, допустила контактування з його автомобілем.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 за вказаних у протоколі обставин дійсно керував автомобілем "MAZDA 3", д.н.з. НОМЕР_2 , та допустив зіткнення з автомобілем "HYUNDAY ELANTRA", д.н.з. НОМЕР_3 , за вказаних у протоколі обставин, оскільки на відео зафіксовано лише особу чоловічої статі, яка керувала автомобілем сірого кольору під час заїзду та виїзду на паркувальне місце.

Однак жодними матеріалами справи не доведено та не підтверджено, що вказаним автомобілем керував саме ОСОБА_1 , зокрема в матеріалах справи відсутні дані про належність останньому на праві власності автомобіля "MAZDA 3", д.н.з. НОМЕР_2 , або він має право керувати ним на іншій правовій підставі, внаслідок чого можна було б припустити, що саме ОСОБА_1 керував таким автомобілем 04.09.2023 під час скоєння зіткнення з автомобілем потерпілого.

При цьому не можуть бути єдиними та достатніми доказами на підтвердження факту керування саме ОСОБА_1 автомобілем "MAZDA 3", д.н.з. НОМЕР_2 , показання потерпілого, оскільки, по-перше, з письмових пояснень останнього слідує, що він зробив припущення про керування даним автомобілем саме ОСОБА_1 на підставі наданих йому поліцейськими фотозображень та відомостей з відеозаписів, на яких просто зафіксована особа чоловічої статі з бородою на обличчі, що жодним чином не доводить, що нею є саме ОСОБА_1 . По-друге, положеннями КУпАП взагалі не передбачено проведення будь-якого впізнання особи за фотозображеннями або відеозаписами.

По-третє, навіть якщо виходити з того, що положення КУпАП близькі до КПК України, нормами якого врегульовано питання проведення впізнання особи, однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що таке впізнання ОСОБА_1 проводилося разом з іншими особами тієї ж статі в кількості не менше трьох, що є необхідною умовою для пред`явлення особи для впізнання.

Крім того, з письмових пояснень потерпілого, які узгоджуються з наданими ним суду поясненнями, слідує, що він не був безпосереднім очевидцем скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю належного йому автомобіля та не бачив особисто особу, яка її вчинила, тому його твердження про те, що за кермом автомобіля, що скоїв зіткнення, був саме ОСОБА_1 , викликають обґрунтовані сумніви, з урахуванням того факту, що під час складення протоколів останній не був опитаний та не підтвердив факту скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем потерпілого.

Таким чином, досліджені суддею докази викликають обґрунтовані сумніви в тому, що саме ОСОБА_1 за вказаних у протоколі обставин керував автомобілем "MAZDA 3", д.н.з. НОМЕР_2 , та допустив зіткнення з автомобілем потерпілого, натомість відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Оскільки в судовому засіданні не доведено, що саме ОСОБА_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду 04.09.2023, тому відсутні докази його винуватості у залишенні місця вказаної дорожньо-транспортної пригоди, тобто скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, яке є похідним від правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Аналогічні вимоги до складання протоколу про адміністративне правопорушення встановлені пунктами 2, 8, 11, 12 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України 06.11.2015 № 1376.

Системний аналіз вказаних положень зазначених нормативних актів вказує на те, що підставою порушення відносно особи провадження про вчинення нею адміністративного правопорушення є складення уповноваженою посадовою особою відносно такої особи протоколу про адміністративне правопорушення, який, виходячи з імперативності положень ст. 254 КУпАП, в обов`язковому порядку має бути складений в присутності особи, яка вчинила правопорушення, та не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її виявлення.

Натомість з протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що вони складені з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки складення протоколів про адміністративне правопорушення відбувалося за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, внаслідок чого їй не були роз`яснені права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, і така особа була позбавлена права бути обізнаною про порушення відносно неї справ про притягнення до адміністративної відповідальності, щоб мати змогу захищатися від висунутого їй звинувачення, користуючись наданими їй законом правами.

При цьому не може бути доказом дотримання прав особи на її присутність при складенні протоколу про адміністративне правопорушення наявні в матеріалах справи повідомлення про запрошення такої особи до поліції для складання протоколів про адміністративні правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що особа належним чином та своєчасно отримала запрошення для складання протоколу.

Натомість під час перевірки за допомогою онлайн-сервісу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html факту вручення ОСОБА_1 запрошення від 14.09.2023 про необхідність явки для складання протоколу 19.09.2023 встановлено, що вказане запрошення не було вручене адресату ( ОСОБА_1 ) та було повернуто назад відправнику (повернення за зворотною адресою: За закінченням встановленого терміну зберігання) 16.10.2023.

Вказане, у свою чергу, свідчить про необізнаність особи, відносно якої складено протоколи про адміністративне правопорушення, про дату та час складення протоколів відносно неї з метою забезпечення можливості скористатися наданими їй КУпАП правами ознайомитися із змістом протоколу, дати особисті пояснення та скористатися іншими правами, гарантованими ст. 268 КУпАП, щоб бути обізнаною про пред`явлене обвинувачення та мати змогу захищатися від нього.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що інкриміновані протоколами діяння були виявлені 05.09.2023 при зверненні потерпілого до поліції, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями останнього від 05.09.2023, в яких останній зазначає, що скоєння зіткнення з його автомобілем допустив водій автомобіля «Мазда 3», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 . Зазначене свідчить про те, що особа, яка на думку посадової особи, що склала протокол, вчинила інкриміновані протоколами порушення, була виявлена (встановлена) саме 05.09.2023, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення відносно вказаної особи мав бути складений не пізніше двадцяти чотирьох годин із вказаної дати.

Натомість протоколи про адміністративне правопорушення були складені лише 19.09.2023, тобто після спливу двох тижнів з моменту вчинення правопорушення та встановлення (виявлення) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на те, що протоколи про адміністративне правопорушення складені відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з порушенням вимог статей 254, 256 КУпАП та зазначені порушення не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

Вказане свідчить про те, що складені відносно особи протоколи про адміністративне правопорушення не можуть бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованих правопорушень, що також вказує на недоведеність винуватості такої особи в інкримінованих їй діяннях.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_1 за вказаних у протоколі обставин, керуючи транспортним засобом, вчинив зіткнення з іншим транспортним засобом, тому суддя дійшов висновку, що в його діях також відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ст. 122-4 КУпАП, - залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, яке є похідним від правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вчинення якого ОСОБА_1 не доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, суддя вважає, що матеріалами справи не доведено наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, події та складу інкримінованих адміністративних правопорушень поза розумним сумнівом, а викладені в протоколах про адміністративне правопорушення обставини вчинених діянь не підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначене є підставою для закриття провадження у зв`язку з недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів вчинення адміністративного правопорушення, що не дає змоги встановити винуватість особи в інкримінованому їй правопорушенні, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Керуючись статтями 247,252,265,280,283,291,294 КУпАП, суддя

постановив:

Справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтями 122-4 та 124 КУпАП, згідно з протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №414813 від 19.09.2023 (справа №489/5925/23, провадження №3/489/2160/23) та серії ААД №414812 від 19.09.2023 (справа №489/5926/23, провадження №3/489/2161/23) - об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний номер 489/5925/23 (провадження №3/489/2160/23).

Провадження в справі про адміністративні правопорушення за статтями 122-4 та 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених диспозиціями статей 122-4 та 124 КУпАП.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Гриненко