Справа 642/5288/23
Провадження № 3/642/1819/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області Департамент патрульної поліції про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП не встановлено, місце роботи не надав, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2023 року о 10 год. 55 хв. в м. Харків, вул. Малиновського, буд. 1, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом Mercedes Benz E250 д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Діями ОСОБА_1 порушено п. 2.1.А Правил дорожнього руху України, тобто правопорушення, вчинене повторно протягом року, за яке передбачена відповідальність згідно зі ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідно до протоколу Серії ААД № 516362 від 02 вересня 2023 року.

ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи (25.10.2023, 31.10.2023) належним чином - шляхом направлення судових повісток за адресою місця проживання. Поштова кореспонденція повернулася до суду без вручення. В судове засідання правопорушник не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, хоча йому достеменно було відомо про знаходження справи у провадженні Ленінського районного суду м. Харкова. В поясненнях до протоколу правопорушник зазначив, що з протоколом ознайомлений.

Разом з тим, судом відзначається, що інформація про день, час та місце розгляду даної справи завжди завчасно розміщувалась на офіційному сайті «Судова влада України» в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду», інформація якого є відкритою та загальнодоступною.

Керуючись ст.268 КУпАП України розглядає справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Захисник Прасолов І.В. у судове засідання з`явився, заявив клопотання про виклик в якості свідків старших лейтенантів поліції 4 батальйону 3 роти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували на чергуванні та приймали постанову щодо порушення ПДР від 02.09.2023 та клопотання про витребування оригіналу постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7089772 за ч.2 ст.126 КУпАП з метою повного з`ясування обставин справи та об`єктивного розгляду.

Судом було вирішено відмовити в задоволенні клопотань представника особи що притягається до адміністративної відповідальності про виклик свідків та витребування доказів, оскільки такі є безпідставними та такими, що спрямовані на затягування розгляду справи по суті.

Адвокат Прасолов І.В. у судовому засіданні заперечив факт керування транспортним засобом Mercedes Benz E250 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 вказуючи, що останній перебував на пасажирському сидінні автомобіля.

Суд, дослідивши письмові матеріали, вислухавши адвоката та переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, приходить до наступного.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно дост.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251, 252КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 загальних положень Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними. засобами.

Відповідно до п. 2.1 «а» водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 5 статті126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне вчинення протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, серед яких визначено керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП).

Так, судовим розглядом встановлено, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме - протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД № 516362 від 02 вересня 2023 року, довідкою про повторність, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7089772 за ч.2 ст.126 КУпАП з накладенням стягнення в розмірі 3400грн., рапортом, довідкою про належність транспортного засобу, довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, відеозаписами з нагрудних реєстраторів поліцейських, що містяться на DVD- диску, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що 02.09.2023 року о 10:55 год. транспортний засіб Mercedes Benz E250 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 було зупинено поліцейськими у зв`язку з порушенням ним ПДР України.

Крім того, при дослідженні вказаних відеозаписів судом встановлено, що 02.09.2023 року о 10:55 працівниками поліції було зупинено автомобіль Mercedes Benz E250 д.н.з. НОМЕР_1 . З відеозаписів вбачається, що за кермом вказаного автомобіля перебував чоловік, яким як було у подальшому встановлено працівниками поліції, виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, не маючи права керування транспортними засобами, у зв`язку з чим було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП. При цьому, як вбачається з відеозаписів, ОСОБА_1 не заперечував ані проти факту керування транспортним засобом, ані проти відсутності у неї посвідчення водія та права керування транспортними засобами.

Тобто, доводи адвоката щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зауваження щодо перебування останнього на пасажирському сидінні вказаним відеозаписом спростовуються.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.1 А Правил Дорожнього Руху (водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення направо керування транспортним засобом відповідної категорії), чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до абзацу 3 пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчинених правопорушень, особу винного, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки відповідно до довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Рустама Сухробова - гр. ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував та не мав такого права. На думку суду зазначене стягнення буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Разом з цим, додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу судом не може бути застосоване, оскільки ОСОБА_1 не є власником автомобіля Mercedes Benz E250 д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою.

Правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, беручи до уваги, що правопорушник неодноразово притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити адміністративне стягнення, у вигляді штрафу.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ст.126 КУпАП України та керуючись ст.ст. 36, 40-1, 283, 284, 285 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП не встановлено, винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України та накласти адміністративне стягнення з у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот гривень) без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП не встановлено, судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. в дохід держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови ні пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу: за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя А.М. Гримайло