ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 688/3783/23

Провадження № 33/4820/588/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Півовара В.О.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Александрова Д.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Александрова Д.М. на постанову судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Постановою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до постанови суду, 3 вересня 2023 року о 13.40 год. ОСОБА_1 в місті Шепетівка по пр. Миру керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя) та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки і в медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Александров Д.М. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції, призначити покарання не пов`язане з позбавленням права керування.

Апелянт вважає, що постанова суду в цілому є незаконною, постановлена без з`ясування всіх обставин справи, крім того, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Захисник наголошує, що місцевим судом проігноровано помилки поліції під час складання адміністративних матеріалів, а деяким не надано відповідної оцінки, не надав оцінки особі правопорушника, наявності на утриманні неповнолітніх дітей, сплаті аліментів на утримання дитини, визнання вини та щире каяття.

Звертає увагу на той факт, що правопорушення було вчинено під час виконання ОСОБА_1 обов`язків військовослужбовця, оскільки ОСОБА_1 керував власним автомобілем для того, щоб терміново дістатися до в/ч за вимогою командира, при цьому ОСОБА_1 є водієм транспортних засобів ЗСУ, але суд це проігнорував, так само як і заяву про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення до в/ч.

Крім того, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 03 вересня 2023 року о 13 год. 40 хв., протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього було складено о 13 годині 45 хвилин, тоді як у направленні на медичний огляд зазначено, що до лікарні ОСОБА_1 направили о 13 годині 35 хвилин, тобто до фактичної зупинки, що є неможливою дією.

На думку захисника, позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк 1 рік, як це вимагає санкція частини 1 статті 130 КУпАП, фактично призведе до неможливості виконання ним конституційного обов`язку щодо захисту держави, позбавить його можливості виконувати важливу місію у важкий для країни час, де йде війна у зв`язку з військовою агресією російської федерації.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник адвокат Александров Д.О. підтримав доводи апеляційної скарги, уточнивши вимоги, просив скасувати постанову судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 , з наведених у апеляційній скарзі підстав. Під час виступу у судових дебатах просив призначити ОСОБА_1 стягнення не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2023 року, з наведених у апеляційній скарзі підстав та призначити покарання не пов`язане з позбавленням права керування. Показав, що був у тимчасовій відпустці, тому вживав алкоголь, був викликаний командиром, тому поїхав на своєму автомобілі до в/ч, вину визнає, не може пояснити, чому відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

У поданій апеляційній скарзі захисник Александров Д.О. просить скасувати постанову суду першої інстанції та призначити стягнення ОСОБА_1 не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами, посилаючись крім даних про особу водія також на порушення поліції при складанні матеріалів.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею суду першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що 03 вересня 2023 року о 13.40 год. ОСОБА_1 в м.Шепетівка по пр.Миру керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя) та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки і в медичному закладі.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях водія ОСОБА_1 порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд, з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препараті, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Факт керування транспортним засобом 03.09.2023 ОСОБА_1 не оскаржує, також останній визнав, що вживав у той день алкоголь.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів: протоколом про адміністративне правопорушення серії АДД №121853 від 03.09.2023 (а/с 1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від огляду (а/с 9); відеозаписом, на якому зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інспектором поліції в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. З чого слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, тоді як ОСОБА_1 відмовився від огляду, а також від підпису цього акту (а/с 9).

З відеозапису вбачається, що працівники поліції зупиняють автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який порушив ПДР, а саме п.2.1.б та п.2.3.в. В ході спілкування із водієм, поліцейським було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю із порожнини роту, нестійка хода, почервоніння обличчя, у зв`язку з чим поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, на що водій ОСОБА_1 категорично відмовився, підтвердивши факт вживання алкогольних напоїв.

Крім того, під час судового засідання в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину визнав та пояснив, що був зупинений поліцейськими під час керування ним власним транспортним засобом, йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, на що він відмовився.

Вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Так, доданими до протоколу відеозаписами, які досліджені судом, зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_1 як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейського пройти огляд, відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, долучені відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки отримані у встановленому законом порядку, відеозапис містить обставини події правопорушення, на ньому зафіксовано весь хід спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, вказані відеозаписи дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліції при складанні матеріалів, а саме що у направленні на медичний огляд зазначено, що до лікарні ОСОБА_1 направили о 13 годині 35 хвилин, тоді як ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 03 вересня 2023 року о 13 год. 40 хв., тобто направлення складено до фактичної зупинки, що є неможливою дією, не заслуговують на увагу, оскільки водій ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`янінняяк на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, то зазначені обставини не вимагали від поліцейського складати направлення на медичний огляд, яке повинно передаватися лікарю закладу охорони здоров`я перед проведенням огляду водія на стан сп`яніння, тому ці доводи є формальними, а незначна різниця зазначеного часу не впливає на висновки судді та не спростовує відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 визнав фактичні обставини, не заперечував, що у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення день та час керував транспортним засобом, був зупинений співробітниками поліції та на їх пропозицію відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, працівники патрульної поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який порушив ПДР, діяли в межах своїх повноважень та всі адміністративні матеріали були складені згідно норм КУпАП, процедура огляду з дотриманням Інструкції.

Також є безпідставними доводи апелянта про відсутність у суду першої інстанції повноважень щодо розгляду даної справи за положенням ч.3 ст.15 КУпАП, оскільки водій є військовослужбовцем та водієм службового транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення не під час виконання обов`язків військової служби, при цьому керував належним йому автомобілем, а не транспортним засобом Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань, тому, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 15 КУпАП суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах, відсутні підстави для направлення матеріалів справи до командира в/ч НОМЕР_2 для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги про призначення стягнення ОСОБА_1 не пов`язаного з позбавленням права керування транспортними засобами, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Так, статтею 33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП для водіїв передбачено стягнення у виді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тобто, вказана норма визначає єдиний та безальтернативний вид стягнення і в даному випадку загальні правила накладення адміністративного стягнення, визначені ст. 33 КУпАП, не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки передбачено накладення стягнення у межах, установлених цим Кодексом.

Накладаючи на водія стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, врахування та оцінка судом характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, а також обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не впливають на вид застосованого судом стягнення.

Законодавство про адміністративні правопорушення не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.

Наведені вище вимоги судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 були дотримані в повному обсязі, оскільки застосоване щодо нього стягнення повністю відповідає санкції статті інкримінованого йому правопорушення, і фактично є єдиним та безальтернативним видом стягнення.

Доводи апелянта про можливість призначення йому більш м`якого адміністративного стягнення, ніж передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на чинному законодавстві України про адміністративне правопорушення, а тому не приймаються апеляційним судом до уваги.

Отже, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП та є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню.

Законодавець не передбачає можливості накладення на водія стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначається, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пункт 2.5 яких зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах передбачених статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника Александрова Д.О., оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а також і для зміни накладеного судом стягнення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Александрова Д.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя