Провадження № 3/742/1780/23
Єдиний унікальний № 742/4320/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді Короткої А.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий,

за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

14.08.2023 року о 14 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м.Прилуки Чернігівської області по вул.Вокзальній керував автомобілем Volksvagen Transporter, д.р.н. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить висновок КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №154 від 14.08.2023 року, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України.

Крім цього, керуючи автомобілем, виконуючи маневр обгону, ОСОБА_1 не впевнився у безпечності свого маневру, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Qashqai, д.р.н. НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному напрямку, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.14.2 ПДР України.

Справу про адміністративне правопорушення №742/4320/23 (провадження 3/742/1780/23) відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП слід об`єднати в одне провадження зі справою №742/4323/23 (провадження 3/742/1782/23) про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Об`єднаній справі присвоїти номер справою №742/4320/23 (провадження 3/742/1780/23), оскільки дана справа надійшла до суду першою.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте завчасно подав до суду клопотання про закриття провадження у справі та зупинення провадження у справі до його звільнення з військової служби, мотивуючи свої вимоги тим, що, на його переконання, наявні в матеріалах адміністративного провадження докази не можуть вважатися належними та допустимими, оскільки суперечать пункту «а» ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.256 КУпАП та в повній мірі суперечать один одному, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджувати вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликати б сумніви у суду; до матеріалів справи додано відеозапис, який складається з восьми файлів та становить нарізку подій; матеріали справи не містять відомостей про серію відеокамери, дату її виробництва та назву камери, на яку здійснювався відеозапис, проходження нею відповідної повірки (сертифікації), а зазначення номеру камери не дає вказаної інформації; у матеріалах справи відсутній оригінал відеозапису з нагрудної камери, а лише міститься диск, що є його копією, тобто в матеріалах справи відсутнє джерело походження відеозапису, що унеможливлює встановлення всіх обставин такої фіксації; працівниками поліції не було долучено до матеріалів справи свідоцтва технічного приладу «відеокамери», що не дає можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру у даному випадку було проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху; надані разом із протоколом відеозаписи не дають можливість встановити, за допомогою якого саме приладу було здійснено таке фіксування; до матеріалів справи долучено відеофайл, який відображає лише частину подій, які нібито відбувалися за участю ОСОБА_1 , до того ж, вказане на ньому зображення подій, рухів, розмов, не дає належних тверджень, що йому роз`яснювались права та процедура проведення медичного огляду була дотримана, а відтак ставить під сумнів його належність та допустимість в якості доказу; на відео немає доказів того, що працівники поліції перед проведенням медичного огляду, складанням протоколу роз`яснювали йому права; перед оглядом за допомогою спеціального технічного засобу ні поліцейські, ні медичні працівники не повідомили ОСОБА_1 про порядок його застосування та про право відмовитися від проходження огляду із застосуванням вказаного приладу і здійснити відбір біологічних зразків іншим шляхом у медичному закладі; в даному випадку огляд проводиться декількома особами в медичних халатах, відомості про яких ніде не зазначені; будь-яких сертифікатів відповідності та свідоцтв на вимірювальну техніку та обладнання надано не було; які саме зразки були відібрані, навіщо, не роз`яснювались, та яким чином вони були упаковані та в які ємності, даних немає і ОСОБА_1 не відомо, так само матеріали справи їх не містять, а на відео зазначена інформація також відсутня; відеозапис, який міститься на компакт-диску, у медичному закладі, не містить даних розпакування одноразової насадки - мундштука газоаналізатората, також медичними працівниками не проведено тестовий забір повітря; на відео чітко, що ОСОБА_1 не погоджується з результатами медичного висновку; жодного показу свідків у поясненнях щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не міститься, тому пояснення свідків є неналежними доказами даних подій.

Щодо клопотання про зупинення провадження у даній справі, то ОСОБА_1 зазначив, що на даний час він є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить службу у військовій частині НОМЕР_3 , окрім цього, на даний час він проходить лікування та не має можливості з`явитися у судове засідання, проте має бажання бути присутнім на розгляді справи та надати особисті пояснення щодо вказаних обставин, у зв`язку з чим і просив зупинити розгляд даної справи до звільнення його з військової служби (а.п.19-25).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд вважає, що у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 дійсно є військовослужбовцем Збройних Сил України, та проходить службу у військовій частині НОМЕР_3 , що також підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_4 (а.п.26-27), копією посвідчення серії НОМЕР_5 (а.п.28), окрім цього, копією довідки №250 від 14.09.2023 року, виданої ННЦРМ НАМН України, підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно знаходиться на стаціонарному лікуванні ННЦРМ з 30.08.2023 року по теперішній час та на час лікування йому заборонено залишати розташування медичного закладу (а.п.29), що також підтверджується і копією направлення на стаціонарне лікування ОСОБА_1 від 28.08.2023 року (а.п.33).

Суд з повагою відноситься до військовослужбовців, які ціною власного життя та здоров`я захищають територію України, однак, беручи до уваги те, що відповідно до заяви ОСОБА_1 він мав можливість ознайомитися з матеріалами справи та надати клопотання з обґрунтуванням щодо закриття провадження по даній справі, а також він мав можливість скористатися правовою допомогою адвоката, проте такою так і не скористався, то суд вважає, що ОСОБА_1 намагається затягнути розгляд справи з метою уникнення від покарання за вчинені адміністративні правопорушення. Крім того, нормами КУпАП не передбачено порядку зупинення провадження у справі.

Також ст.268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тому суд вважає за можливе розглянути даний матеріал у відсутності правопорушника.

Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до 14.2. перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: а) жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону; б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч; в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; г) після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, та зважаючи не те, що відео, надане Прилуцьким районним відділом поліції ГУНП в Чернігівській області, дійсно складається з декількох епізодів, проте на кожному з них чітко вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля та сам підтвердив це, про що вказали також свідки під час відеозапису, окрім цього, він добровільно погодився пройти медичний огляд та пройшов його, хоча зазначив, що він не згоден з медичним освідуванням, але ні повторно, ані у іншому закладі таке освідування не робив, тому суд визнає висновок КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №154 від 14.08.2023 року належним та допустимим доказом у даному провадженні, окрім цього, судом встановлено, що хоч відео і переривається, але на ньому чітко зафіксовані всі важливі обставини даної справи, тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та ст.124 КУпАП, а саме: порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, але оскільки ОСОБА_1 вчинив обидва адміністративні правопорушення, то на підставі ч.2 ст.36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яким являється правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних вище правопорушень підтверджується протоколом серії ААД №159169 від 14.08.2023 року (а.п.2), позитивним висновком КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №154 від 14.08.2023 року (а.п.3), рапортом поліцейського ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області сержанта поліції Плюща А. від 14.08.2023 року (а.п.7), письмовими поясненнями свідків (а.п.5, 6, 13, 14), схемою ДТП (а.п.12), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.п.4, 15), а також іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно з положеннями ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, ступінь вини правопорушника, його відношення до вчиненого, відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували його відповідальність, тому вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 один рік.

Керуючись ст.15, 23, 33, 36, ст.124, ч.1 ст.130, ст.268, 283, п.1 ст.284, ст.307, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі - відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі - відмовити.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

У разі несплати штрафу в установлений ч.1 ст.307 КУпАП у п`ятнадцятиденний строк у порядку примусового виконання з порушника стягнути подвійний розмір штрафу.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Анна КОРОТКА