КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/4453/2023 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2023, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2023, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 119 гривень.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 12.07.2023 о 16 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, 15 на опечатані корпуси «Києво-Печерської Лаври», а саме на печатки написав кульковою ручкою «Згідно декрета Леніна».

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як дрібне хуліганство.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а також незаконність постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2023 просить її скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що в суді першої інстанції він був позбавлений можливості надати пояснення на свій захист та наданні ним клопотання з додатками не були долучені до справи.

Крім того, апелянт зазначає, що директор заповідника ОСОБА_2 у інтерв`ю в ЗМІ оголосив про свою зневагу до розгляду спору між Лаврою , монастирем і УПЦ та про бажання без очікування рішення суду захопити і опечатувати приміщення Лаври . Ці дії перешкодили йому, його сім`ї та єдиновірцям, користуватися своїми правами на релігійні обряди та іншими правами гарантованими Законами України, Конституцією і міжнародними гарантіями прав людини.

Також апелянт вказує, що працівники Національної поліції, без реакції залишили його зафіксовані звернення на телефон 102, з приводу хуліганських дій деяких самозваних політичних сил, які постійно проводили голослівні акції біля та всередині Лаври ,, перешкоджали молитві, ображали вірян УПЦ, паломників Лаври, принижували людську і національну Українську гідність, принижували його та людей по ознакам інвалідності чи якихось фізіологічних ознак.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно із положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону в повній мірі не дотримався, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Згідно із диспозицією статті 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. При цьому, норма статті 173 КУпАП не дає однозначного визначення, що саме підпадає під поняття «інших подібних дій», що порушують громадський порядок і спокій громадян, та в чому саме проявляється хуліганський мотив дій особи, а тому це потребує з`ясування і конкретизації у кожній справі, яка вирішується судом (постанова ВСУ від 27.04.2015 у справі № 5-7к15).

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження, шляхом ігнорування гідності інших людей.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №266133 від 12.07.2023, ОСОБА_1 12.07.2023 о 16 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, 15 на опечатані корпуси «Києво-Печерської Лаври», а саме на печатки написав кульковою ручкою «Згідно декрета Леніна», чим порушив громадський порядок (а.с.1).

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до статті 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, повинні підтверджуватись іншими зібраними доказами.

На підтвердження викладених в протоколі обставин до протоколу додані докази, а саме: рапорти працівників поліції, письмові пояснення ОСОБА_1 , фотоматеріали з місця події.

Водночас, за наслідками розгляду даного провадження з наданих управлінням поліції у якості доказів фактичних даних неможливо з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом» констатувати факт хуліганського мотиву поведінки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, згідно із рапортом поліцейського взводу 4, роти 3 ППОП №2 ГКНП у м. Києві, 12.07.2023 під час забезпечення охорони «Києво-Печерської Лаври» на нижніх печерах був виявлений громадянин ОСОБА_1 , який намагався пошкодити опечатку дверей, а саме наніс напис кульковою ручкою «згідно декрета».

В своїх поясненнях наданих працівнику поліції 12.07.2023 ОСОБА_1 зазначив, що зробив напис на печатки, якими були опечатані корпуси «Києво-Печерської Лаври» -«Згідно декрета Леніна», оскільки вважав, що опечатування корпусів є порушенням Конституції України та церковних традицій.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував, що зробив на аркушах паперу, якими були опечатані корпуси Лаври напис «Згідно декрета Леніна», та вказав, що даний декрет скасував приватну власність на землю і земля переходила у всенародну власність, при цьому заборонялось здійснювати продаж землі, здавати її в оренду чи під заставу, а тому, він в своїх написах послався саме на цей декрет. Зазначив, що таким чином він висловлював свій протест проти знищення Лаври , як монастиря. Опечатування корпусів Лаври перешкодило йому відвідувати церковну службу, а він потребує духовної реабілітації у своїх отців УПЦ в Лаврі, а не в заповідниках. З цим питанням, щодо духовної реабілітації, він звертався до Мінветеранів, однак йому відмовили у захисті його прав людини та ветерана і членів його сім`ї. Вказав, що зазначений напис зробив, коли прийшов до Лаври для відвідування церковної служби і проходячи повз Книжкову лавку помітив, що корпуси Лаври опечатані. Наголошував на тому, що жодних дій, спрямованих на пошкодження аркушів, якими було опечатоно, чи порушення їх цілісності не вчиняв та громадський порядок не порушував.

На фотоматеріалах з місця події, що містяться в матеріалах справи, відображено напис здійснений кульковою ручкою «Згідно декрета Леніна».

Отже, як слідує з наявних у справі доказів, то вони не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 порушення громадського порядку і спокою громадян, зокрема, вчинення образливих дій, що зневажають честь і гідність людини, або виражалися б в нецензурній лайці в громадському місці, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тобто ознак та складових складу адміністративного правопорушення, визначеного статтею 173 КУпАП.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б вказували «поза розумним сумнівом» на порушення ОСОБА_1 громадського порядку здобуто не було та суду не надано.

Адміністративна відповідальність та процедура притягнення грунтується на презумпції невинуватості (рішення КСУ від 22.12.2010 №23-рп/2010). Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи (cт. 62 Конституції України). Суд має право обгрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Сумнів не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом» (Korobov у . Ukraine. №39598/03, №65, 21.07.2011). Якщо викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає істотних ознак складу правопорушення, суд не має права редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це - порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення (Malofeveva v. Russia. №36673/04, 30.05.2013; Karelin v. Russia, №926/08, 20.09.2016).

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги відсутність в матеріалах справи об`єктивних доказів, які б поза розумним сумнівом доводили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, вважаю, що постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2023, не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді в цій частині - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2023, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 119 гривень - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал