Справа № 158/2790/23
Провадження № 3/0158/673/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2023 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Польової М.М.,
з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 185-1 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
На розгляд до Ківерцівського районного суду Волинської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 185-1 КУпАП.
Постановою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.10.2023 справи про адміністративні правопорушення №158/2790/23 та №158/2792/23 відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №757340 від 24.08.2023 ОСОБА_1 24.08.2023 о 19 год. 25 хв. в м. Ківерці по вул. Незалежності порушив рішення Ради оборони області. З 24 по 28 серпня в областях заборонено проведення будь-яких масових заходів та громадських зібрань, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-1 КУпАП.
Крім того, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №074030 від 22.08.2023 ОСОБА_1 22.08.2023 о 08 год. 15 хв. в м. Ківерці по вул. Шевченка керував автомобілем марки «Рено» д.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування даним транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що жодного заходу він не організовував та не проводив. Також зазначив, що жодного офіційного листа Ради оборони області про заборону проведення будь-яких заходів та громадських зібрань на адресу Ківерцівської міської ради не надходило.
Крім того, вказав, що 22.08.2023 о 08 год. 15 хв. він не керував транспортним засобом. Працівниками поліції він також не був зупинений, тому не було підстав для пред`явлення їм посвідчення водія. Також вказав, що у нього було посвідчення водія старого зразка, яке він отримав ще у 1998 році, та яке він 22.08.2023 обміняв у сервісному центрі на нове.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, суд дійшов наступних висновків.
Так, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно із ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Так, ч. 1 ст. 185-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій.
Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку під час проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-1 КУпАП, полягає у порушенні встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій. Крім того, правопорушення може бути вчинене і у формі бездіяльності.
Виходячи зі змісту диспозиції ч. 1 ст. 185-1 КУпАП, це бланкетна норма, яка відсилає до інших нормативно правових чи підзаконних нормативно правових актів, якими встановлено порядок організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, у ньому не в повному обсязі викладено суть адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч. 1 ст. 185-1 КУпАП, а саме: не конкретизовано який саме захід було організовано та проведено (збори, мітинг, вуличний похід чи демонстрацію); не зазначено які саме дії вчинив правопорушник - організацію чи проведення заходу; у якій формі виражена його вина. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на конкретну норму нормативно-правового акту, яким встановлено порядок організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій та яку порушив ОСОБА_1 , що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-1 КУпАП та, в свою чергу, прямо суперечить принципу правової визначеності. У протоколі зазначено лише про порушення рішення Ради оборони області, однак не конкретизовано обов`язкові реквізити вказаного рішення (дата, номер тощо).
Відтак, зміст протоколу не містить викладення об`єктивної сторони правопорушення.
Із доданого до протоколу відеозапису також неможливо встановити який захід проводився (збори, мітинг, вуличний похід, демонстрація) та яка була участь ОСОБА_1 у ньому.
Крім того, ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Частина 2 ст. 126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення додано: письмові пояснення ОСОБА_2 від 22.08.2023, довідки Відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області від 28.08.2023 та 08.09.2023.
Разом з тим, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.
Із письмових пояснень ОСОБА_2 від 22.08.2023 слідує, що він, перебуваючи 22.08.2023 о 8 год. 15 хв. біля приміщення міської ради в м. Ківерці по вул. Шевченка, 14, побачив як ОСОБА_1 виходить з автомобіля «Рено» д.н. НОМЕР_1 , приїхавши в двір міської ради. Йому відомо, що ОСОБА_1 керує автомобілем без посвідчення водія, тому він викликав поліцію, щоб вони перевірили цей факт.
Водночас, із вказаних пояснень неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом без посвідчення водія.
Окрім того, як слідує із довідки Відділення поліції №1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області від 08.09.2023 ОСОБА_1 22.08.2023 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.2003 №340, посвідчення водія відповідної категорії дійсне протягом 30 років з дати його видачі, крім посвідчення водія, що видане особі вперше. Посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом.
Тобто, на день складання протоколу ОСОБА_1 мав посвідчення подія, а, відтак, мав право керувати транспортним засобом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Законодавство України про адміністративні правопорушення має карну спрямованість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, з власної ініціативи викликати і допитувати свідків. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з протоколів про адміністративні правопорушення та доказів, доданих до них, не вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 185-1 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відтак, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 185-1 КУпАП, тому адміністративні справи підлягають закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.
Керуючись статтями 126, 185-1, 247, 283-284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 185-1 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова