Провадження № 3/225/613/2023
Єдиний унікальний номер № 225/1609/23
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

іменем України

03 жовтня 2023 року Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєв Є.В., за участі секретаря Федорцової І.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка раніше піддавалася адміністративним стягненням за правопорушення, передбачені ст.130 та частинами другою четвертою ст. 126 КУпАП, 08 серпня 2023 року о 21 год. 28 хв. в м.Торецьку по пр-ту Шахтарів, 42, керував автомобілем ВАЗ 217230, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.1 (а), п. 2.5 ПДР України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в суді вину в інкримінованих правопорушеннях, які мали місце 08.08.2023 року не визнав, пояснюючи тим, що він не керував транспортним засобом. В медичний заклад він відмовився їхати з тієї ж саме причини.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що вони з ОСОБА_1 вдень приїхали на ринок в Забалочній частині міста. Після вживання алкоголю вже вночі повернулися до автомобіля, сіли всередину і розмовляли, коли до них підійшли працівники поліції. ОСОБА_4 не керував автомобілем в той момент.

Незважаючи на позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , показань свідка, приходжу до висновку, що в ході судового розгляду вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП знайшла своє підтвердження.

Так, протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 022619 від 08.08.2023 року та серії ААД № 022617 від 08.08.2023 зафіксований факт керування ОСОБА_1 08 серпня 2023 року о 21 год. 28 хв. в м.Торецьку по пр-ту Шахтарів, 42 транспортним засобом ВАЗ 217230, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення сови), та відмови від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Також, в судовому засіданні був оглянутий відеозапис з нагрудної камери поліцейського від 08.08.2023. На відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції підбігли до автомобіля, в якому були увімкнені фари, за кермом знаходився ОСОБА_1 . Далі, в ході розмови ОСОБА_1 , відповідаючи на питання працівників поліції, не заперечував, що керував транспортним засобом, при цьому декілька разів просив вибачення за скоєне. При цьому на відеозаписі зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від продуття трубки газоаналізатора та проходження огляду на стан сп`яніння і у медичному закладі.

Крім цього факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до ЦМЛ м.Торецька.

Згідно постанови судді Дзержинського міського суду Донецької області від 12 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та йому призначено покарання у виді штрафу в дохід держави в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно наявної інформації 23.11.2022 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 130 КупАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В той час, як відповідно до диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно п. 2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, в тому числі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Ця норма правового акту є імперативною, не допускає жодних виключень.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р №1103, якою затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»; спільним Наказом МВС та МОЗ України віл 9 листопада 2015р. № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», самої Інструкцією.

Оскільки на підставі доказів судом встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , який протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, було запропоновано пройти обстеження за допомогою газоаналізатора та проїхати до медичного закладу для виявлення стану алкогольного сп`яніння, але останній відмовився, що було зафіксовано поліцейськими за допомогою спеціального технічного приладу, а також, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, знову керував автомобілем, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, суд не погоджується з позицією особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка зводиться до того, що він не керував транспортним засобом, оскільки така позиція спростовуються вищенаведеними доказами.

При визначенні виду та міри покарання, суд враховує характер вчинених правопорушень, ступінь провини ОСОБА_1 , а саме дані правопорушення є найбільш тяжким адміністративними правопорушеннями в сфері безпеки дорожнього руху, вину не визнає, не працює, протягом року притягався до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи, що відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачено покарання у виді адміністративного арешту, тому стягнення має бути накладено в межах санкції ч.2 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в розмірі та на строк, які визначені санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суддя не застосовує адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, що зазначений в протоколах про адміністративні правопорушення транспортний засіб, а саме ВАЗ 217230, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на праві приватної власності належать особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Крім того, ст.40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 36, ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ст.ст. 276-280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі ст. 36 КУпАП призначити покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2000 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя Є.В. Челюбєєв