Справа № 361/7441/23
Провадження № 3/361/3531/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василенко Т. К., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 509747 від 24 серпня 2023 року, 23 серпня 2023 року о 22 год. 40 хв. на а/д Київ-Чернігів 43 км М-01 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився в закладі охорони здоров`я за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Котляревського, 1. Результат огляду позитивний висновок № 447, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, будь-яких клопотань чи заяв про відкладення суду не надав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Харін М. Б. у судовому засіданні просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, при цьому зазначив, що працівники поліції не здобули доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У письмових запереченнях адвокат зазначив про те, що ОСОБА_1 23 серпня 2023 року о 22 год. 41 хв. не керував автомобілем, тільки сидів у нерухомому транспортному засобі. У протоколі не зазначено, а у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про причину зупинки поліцейським транспортного засобу, як і на відеозаписі відсутній сам факт зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, у матеріалах справи відсутні дані про відсторонення ОСОБА_1 як водія від керування транспортним засобом. Також захисник вказав про те, що відповідно до пункту 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452-735, згідно якого показник тесту наявності алкоголю має мати цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові, відсутності в законодавстві України встановленої допустимості норми алкоголю у видихаємому повітрі, а також враховуючи положення пункту 5 статті 8 Віденської конвенції «Про дорожній рух» від 08.11.1968, ратифікованої УРСР 25.04.1974, згідно положення якої максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності з національним законодавством не має перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю у видихаємому повітрі 0,25 мг становить 0,5 проміле. За результатом проведеного тестування за допомогою приладу Драгер вмісткість алкоголю в повітрі становить 0,22 проміле, тобто в межах норми передбаченою міжнародною конвенцією.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, переглянувши в судовому засіданні відеозапис з бодікамери поліцейського, суддя дійшов такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП передбачено, зокрема, огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Так, з переглянутого відеозапису з бодікамери працівника поліції, зокрема з 9 відеофайлу на 3 хв. 22 с. вбачається, що ОСОБА_1 у медичному закладі пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер з результатом 0,22 проміле.

При цьому, на переконання суду, дані показники знаходяться в межах норми, передбаченою міжнародною конвенцією, а саме положення пункту 5 статті 8 Віденської конвенції «Про дорожній рух» від 08.11.1968, ратифікованої УРСР 25.04.1974, згідно положення якої максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності з національним законодавством не має перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю у видихаємому повітрі 0,25 мг становить 0,5 проміле.

Тобто висновок № 447 медичного закладу, згідно з яким гр. ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, суд не може врахувати і покласти в основу судового рішення, як винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, по-перше у цьому висновку навіть не зазначено кількість проміле алкоголю у гр. ОСОБА_1 , по-друге, результатом тесту приладу Драгер, що відображено на відеозапису, наявна допустима вмісткість алкоголю.

Крім того, матеріали справи, як і відеозапис події, не містять жодних доказів про те, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, як то передбачено положенням ч. 1 ст. 266 КУпАП.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а, за відсутності таких ознак, не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, на переконання суду, наведені докази свідчать про те, що працівниками поліції не здобуто доказів на підтвердження вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1. ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: Т. К. Василенко