Справа № 131/1230/23
Провадження № 3/131/634/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Коваль А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №624909 від 22 вересня 2023 року, ОСОБА_1 , 22 вересня 2023 року, здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності у вигляді надання послуг з пасажирських перевезень за грошову винагороду.

Дії ОСОБА_1 органами поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КУпАП, як провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки. За таких обставин, вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних у справі письмових доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання суду доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №624909 від 22 вересня 2023 року, ОСОБА_1 , 22 вересня 2023 року, здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності у вигляді надання послуг з пасажирських перевезень за грошову винагороду.

Так, у протоколі не вказані час та місце вчинення правопорушення, також до нього не додано жодних доказів, які б підтверджували, окрім письмових пояснень ОСОБА_2 , факт здійснення останнім господарської діяльності у вигляді надання послуг з пасажирських перевезень та доставки товарів за грошову винагороду. При цьому, враховуючи, що даний вид господарської діяльності передбачає процес обміну послуги на гроші з метою отримання прибутку, вказані обставини жодними документами не зафіксовані, до матеріалів справи не додано жодного доказу, з якого вбачається, що ОСОБА_2 надав комусь вказані послуги та отримав за це гроші.

Суд вважає, що сам по собі факт виявлення у автомобілі ОСОБА_1 , як зазначено у письмових поясненнях останнього, працівниками поліції спиртних напоїв: дві пляшки горілки та вісім пляшок пива, які він на прохання ОСОБА_3 погодився привезти останньому, не свідчить про здійснення ОСОБА_1 вказаної у протоколі про адміністративне правопорушення господарської діяльності. Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено пояснень ОСОБА_3 , якому ніби то ОСОБА_1 надавав послуги з доставки товарів га грошову винагороду.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначене, виходячи з вимог ст.252,280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, не доведений належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи вищевикладене, суд важає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, таким чином підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності немає.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин: відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 280, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисником, потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: