Провадження № 3/537/1494/2023
Справа № 537/3175/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2023 року м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мурашова Наталя Валентинівна, за участі секретаря Шатравки І.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 26.06.1998 року, з середньою спеціальною освітою, який одружений, є пенсіонером, працює в ПК в/ч 8 ст. Кременчука електрозварювальником, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №969350, складеним 03.08.2023 року старшим інспектором СЮП ВП №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітаном поліції Сорокіним Р.І. «10.07.2023 року близько 18:00 год. собака породи вівчарка на прізвисько ОСОБА_2 , яка належить ОСОБА_1 , покусала за ноги малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що проживає в будинку АДРЕСА_1 . Має собаку на прізвисько ОСОБА_2 , який постійно перебуває у дворі, за межі свого домоволодіння він її не випускає. Шрек віку 6 років, не є вівчаркою, породи немає, але вихований, розумний, виконує свою роботу з охорони домоволодіння, а за двір ніколи не виходив. З 04 липня 2023 року ОСОБА_1 перебував у відрядженні. Перед тим як їхати попросив сусідку ОСОБА_4 кормити його собаку у дворі домоволодіння. Сусідка ОСОБА_5 добросовісно виконувала його прохання. 10 липня 2023 року йому зателефонувала сусідка ОСОБА_6 та повідомила, що його собака на вулиці покусав дитину. Він зв`язався з ОСОБА_7 , однак вона повідомила, що його собака перебуває у дворі домоволодіння, тому не міг на вулиці кусатися. Зазначив, що ОСОБА_2 не міг завдати шкоди дитині та перебувати поза територією будинку, оскільки домоволодіння огороджене парканом висотою близько 1,7 м, а собака ніколи не перестрибував паркан. Додому ОСОБА_1 повернувся 12 липня 2023 року, сусіди не робили йому жодних зауважень, а дільничний інспектор поліції з приводу даної події прийшов до нього приблизно через місяць, безпідставно склав протокол. ОСОБА_1 вважає, що сусіди обмовили його ОСОБА_8 на ґрунті неприязних стосунків. Так, ОСОБА_1 неодноразово робив зауваження сусідам за те, що вони на вулиці біля його будинку годують безхатніх собак. Тому на їх вулицю та до його будинку постійно збігаються багато безхатніх собак з усього району, що, на думку ОСОБА_1 , є потенційною небезпекою для оточуючих. Можливо ті безхатні невиховані собаки і могли на вулиці покусати дитину, але сусіди не довели, що така подія взагалі мала місце, тим більш не довели, що саме його собака, який ніколи не виходить на вулицю, міг це зробити.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 та проживає за адресою АДРЕСА_2 ., їх домоволодіння мають спільний паркан. Під час перебування ОСОБА_1 у відрядженні, вона кормила його собаку на прізвисько ОСОБА_2 двічі на день, близько 07 та 18 години. Під час перебування у відряджені ОСОБА_1 зателефонував їй, попросив перевірити місце перебування своєї собаки, оскільки сусіди скаржилися, що він покусав на вулиці дитину. ОСОБА_9 перевірила, але ОСОБА_2 був у дворі домоволодіння на своєму місці. Шрек постійно перебував лише у дворі домоволодіння, через паркан не перестрибував. У них на вулиці постійно перебуває багато бродячих собак, тому покусати дитину міг інший собака. У ОСОБА_1 собака вихований, хоча не породистий, звичайний дворняга. Тому сусіди могли переплутати ОСОБА_8 з безхатніми собаками, що постійно бігають на їх вулиці, оскільки сусіди їх годують тут. Вона та ОСОБА_1 неодноразово просили сусідів припинити годувати біля їх будинків, на їх вулиці безхатніх собак, оскільки тоді всі собаки збігаються до них зі всього району, а це наражає на небезпеку оточуючих. Проте сусіди не реагують на зауваження. З цих підстав між ними виникали сварки, тому сусіди могли обмовити ОСОБА_8 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, відповідно до вимог ст.ст. 251, 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, у протоколі про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, повинні бути чітко зазначені суть адміністративного правопорушення (яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол) та відомості необхідні для вирішення справи, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

Наведені вимоги законодавства не дотримані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №969350 від 03.08.2023 року, згідно з яким ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.154 КУпАП.

Так, диспозиція частини 2 статті 154 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року.

Частиною 1 статті 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Проте в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №969350 від 03.08.2023 року при викладанні суті адміністративного правопорушення не зазначено кваліфікуючу ознаку вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме повторність, в той час коли його дії кваліфікуються за ч.2 ст.154 КУпАП. При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності. В протоколі про адміністративне правопорушення не викладено суті правопорушення, а саме не зазначено вчинення ОСОБА_1 дій, які передбачені ч.1 ст.154 КУпАП.

З огляду на викладене суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП.

Разом з тим зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 притягається до відповідальності за те, що його собака покусав дитину, чим заподіяв шкоду її здоров`ю, тобто фактично викладена суть правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява F 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява F 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Враховуючи, що в матеріалах справи в обґрунтування події правопорушення є лише незавірена копія пояснень від імені ОСОБА_10 про те, що собака ОСОБА_1 вівчарка Шрек покусав її дитину, проте суду не подано жодних інших доказів, зібраних з незалежних джерел, які об`єктивно мали підтвердити цей факт (якими могли бути як мінімум фото чи відео події, фото винуватого собаки, медичні документи на підтвердження тілесних ушкоджень у дитини, показання дитини, свідків події, тощо) суд вважає не доведеним в межах розумного сумніву вказаного факту.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд не має права в порушення принципу змагальності та диспозитивності, принципу рівності сторін, перебирати на себе функції обвинувачення та виправити цей недолік протоколу, самостійно перекваліфікувати дії особи, яка притягається до відповідальності, на більш тяжке правопорушення.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.08.2023 року з цих підстав матеріали справи поверталися для усунення недоліків. Але зауваження суду були проігноровані працівниками поліції, матеріали справи з протоколом про адміністративне правопорушення повторно направлені до суду без усунення недоліків.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події, складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту винесення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Наталя Валентинівна