Справа № 645/3921/23
Провадження № 3/645/1486/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 030613 від 25.07.2023, ОСОБА_1 20.07.2023 о 13 год. 10 хв. в м. Харків, вул. Маршала Рибалка, буд.29, керуючи автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , на порушення п.10.9 ПДР України, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці виконуючого маневру внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль Mini, д.н.з. НОМЕР_2 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальну шкоду.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 030614 від 25.07.2023, ОСОБА_1 будучи причетним до дорожньо транспортної пригоди, на порушення п.2.10(а) ПДР України, залишив місце вчинення ДТП, чим порушив ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив суду, що 20.07.2023 року він виїжджав з парковки супермаркету «АТБ», рухаючись заднім ходом, він бачив припаркований автомобіль Mini, під`їхавши до нього заднім ходом він вирулив та виїхав з парковки, автомобіль Mini він при цьому не зачепив. Зіткнення автомобілів не було, тому він поїхав із парковки. Також зазначив, що будь-яких пошкоджень на автомобілі, що свідчили б про ДТП на його автомобілі не має, працівники поліції його автомобіль не оглядали.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 повідомив суду, що 20.07.2023 о 13 год. 10 хв. в м. Харків, вул. Маршала Рибалка, буд.29, на парковці напроти магазину АТБ було пошкодшено його автомобіль, а саме бампер із лівої сторони. Хто саме пошкодив його автомобіль, він не бачив, автомобіля ОСОБА_1 на парковці він не бачив, але люди, які знаходились на парковці повідомили йому, що це був автомобіль Volkswagen Passat, який здійснив наїзд на його автомобіль та поїхав з місця ДТП. Про свідка він повідомив працвників поліції, але дані свідка зазначити не може.

До протоколів про адміністративні правопорушення ААД№ 030613, ААД №030614 від 25.07.2023 р. працівниками УПП долучено: схему до місця ДТП, письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 , відповідно до яких останній пояснив, що 20.07.2023 р. приблизно о 13:00 год. він припарковав свій автомобіль Mini Cooper, д.н.з. НОМЕР_2 , навпроти супермаркету «АТБ» за адресою: м.Харків, вул.Рибалко, буд.26/1 та пішов у своїх справах до аптеки, коли повернувся через 20 хвилин, то виявив на своєму автомобілі пошкодження, яких раніше не було. Людина, яка була поруч повідомила йому, що бачив як автомобіль марки Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на автомобіль та поїхав з місця ДТП.

Вислухавши пояснення притягуваного, потерпілого, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Згідно з вимогами частини другої статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягується до відповідальності є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно з частиною другою статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Водночас, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль, автомобілі отримали механічні пошкодження та покинув місце ДТП, допустимими та достатніми доказами не підтверджені.

Згідно з п.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.122-4, 124, п. 1 ст.247, ст.ст.283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Суддя І.В.Ульяніч