П О С Т А Н О В А

Іменем України

смт. Романів 30 серпня 2023 року

Суддя Романівського районного суду Житомирської області Кірічук М.М., розглянувши матеріали, які надійшли із Відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі КУпАП),

встановив:

27 грудня 2022 року близько 01 години 30 хвилин на 4 кілометрі + 500 метрів автодороги Печанівка Любар водій ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ-2109 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Такими діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчинені правопорушення не визнала, заперечила факт керування автомобілем, вказала на наявність порушень вимог законодавства з боку працівників поліції та просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 при розгляді справи у своїх поясненнях повідомив, що в той день транспортним засобом керував він а не ОСОБА_1 , а за водійське місце вона пересіла вже безпосередньо перед спілкуванням з працівниками поліції.

Поліцейський СРПП Відділення поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області Демидюк Р.В. на неодноразові виклики для дачі пояснень не з`явився.

Про розгляд справи щодо неї в Романівському районному суді о 15 годині 30 хвилин 30 серпня 2023 року ОСОБА_1 була повідомлена шляхом направлення SMS-повідомлення,згідно заяви останнього. Для розгляду справи на зазначені час та дату ОСОБА_1 не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді даної справи не є обов`язковою.

Разом з тим, вина ОСОБА_1 у скоєнні нею правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, копією постанови за частиною 2 статті 122, частиною 2 статі 126 КУпАП від 27 грудня 2022 року, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, висновком щодо медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, рапортом поліцейського від 27 грудня 2022 року.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази у їх сукупності, суддя приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що проявилося у керуванні нею транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суддею береться до уваги, що відповідно до частини 2 статті 30 КУпАП позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до абзацу третього пункту 28 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами, коли винна особа взагалі його не мала.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до переконання, що правових підстав для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не має, оскільки таке право останній не було надано, що підтверджується копією постанови про накладення нього адміністративного стягнення за частиною 2 статті 126 КУпАП, як на особу, що не має права керування транспортними засобами.

З урахуванням особи винної, суддя вважає, що задля досягнення мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи для її виховання в дусі додержання законів України а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП), до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підстав для закриття провадження у справі чи звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності суддя не вбачає.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до статті 4 Закону України «Про судовий збір», що становить 536,80 грн.

Керуючись статтями 8, 23, 30, 40-1, 130, 251, 283, 284-289 КУпАП, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.М. Кірічук