Справа № 367/2061/23
Провадження №3/367/1116/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2023 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №335064 від 10 березня 2023 року, складеним відносно ОСОБА_1 , 10 березня 2023 року о 10 годині 50 хвилин в смт. Гостомель, по вул. Чкалова, 25, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неадекватна поведінка, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук), при цьому від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі водій відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився із захисником Давиденком О.В., свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав, та пояснив, що він працює інженером електромеханіком ТОВ НВП «МАДЕК», що знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Горького,8, того дня, 10 березня 2023 року приблизно о 10 год. 30 хв. він разом зі своїм напарником ОСОБА_2 на автомобілі FIAT, д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням прямували до м. Києва на замовлення з приводу надання послуг ТОВ «ЕКСПАНДІЯ» з технічного обслуговування енергетичного обладнання під час чого його зупинили працівники поліції. Причиною його зупинки в смт. Гостомель, по вул. Чкалова, на думку інспектора поліції А.Лозко було порушення ОСОБА_1 п. 4.3 ПДР України. Зазначає, що протокол від 10.03.2023 серії ААД № 335064 було складено з численними порушеннями, а відомості, викладені в ньому, не відповідають дійсності. В протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №335064 від 10.03.2023 року не зазначено назву технічного засобу, на який фіксувався огляд ОСОБА_1 , диск, долучений до матеріалів справи, не містить на собі ідентифікуючих ознак, з відеозапису не вбачається, хто саме проводить зафіксовані на ньому дії, також, диск не містить пояснювальних написів про дату, час та місце здійснення відеозапису. Як об`єктивно вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапис на диску, відео знято на мобільний телефон, а не на портативний відео реєстратор, відеозйомка обстановки та обставин події даного правопорушення з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими велася не з моменту початку виконання ними службових обов`язків (момент зупинки транспортного засобу), відеозапис не є безперервним, здійснений епізодично, та загалом становить 00 хвилин 35 секунд, при чому причина чи підстави його зупинки поліцейським відеозаписом також - не зафіксовані; ознаки наркотичного сп`яніння: неадекватна поведінка, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук, - не вбачається; реакція зіниць очей на світло належним чином - не перевірялась; при цьому цей відеозапис не містить будь-яких даних стосовно фактичних обставин правопорушення: не відтворює подій перед зупинкою транспортного засобу, саму його зупинку, підстав і процедури направлення його на медичний огляд, у тому числі факту складення поліцейським направлення його на медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, а таке фактично свідчить про неналежність та недопустимість цього відеозапису в якості доказу його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Звертає увагу суду, на те, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно п. 10 Інструкції, також зазначає, що, інспектор поліції Лозко жодних ознак наркотичного сп`яніння відповідно до п. 3.4 розділу І Інструкції перед тим як, запропонував йому проїхати до лікаря нарколога при свідках - не назвав та не вказав, крім того, стверджує, що Інспектор поліції А. Лозко відібрав пояснення 10.03.2023 року у свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які на момент складання протоколу від 10.03.2023 року вже були роздруковані (бланковані), що не є доказом його вини, а саме відмови від проведення огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Також ОСОБА_1 зазначає, що, із матеріалів справи та відео долученого до протоколу не вбачається, що йому роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Давиденко О.В. вважає, що відсутня подія вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали складені з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735.

Допитаний в судовому засіданні свідок - ОСОБА_5 пояснив, що 10 березня 2023 року він їхав з Києва в Ірпінь, його зупинили працівники поліції та провели до автомобіля Fiat, де знаходився ОСОБА_1 та ще одна людина, після чого в його присутності, ОСОБА_1 працівники поліції запропонували пройти огляд або обстеження в закладі охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився. З слів поліцейських він зрозумів, що ОСОБА_1 інкримінують саме перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_5 також зазначив, що в протоколі проставлений його підпис, проте, він не може з впевненістю стверджувати, що підпис проставлений на бланку пояснень від 10 березня 2023 року проставлений ним.

Допитаний в судовому засіданні свідок - ОСОБА_2 пояснив, що 10 березня 2023 року він їхав разом з ОСОБА_1 по роботі, за кермом був ОСОБА_1 , виїжджаючи з заправки «ОККО» в бік Києва їх зупинили працівники поліції, підійшовши до автомобіля працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про порушення ПДР, після чого ОСОБА_1 передав працівникам поліції документи та вони запропонували йому пройти до їхнього автомобіля для складання протоколу, на що ОСОБА_1 відмовився виходити з автомобіля, та на його думку саме через це у працівників поліції склалася думка, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, проте, ознак і виду сп`яніння йому не назвали, а одразу запропонували проїхати в лікарню, на що ОСОБА_1 відповів, що огляд може пройти на місці зупинки, але працівниками поліції це було проігноровано.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За змістом статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у праві й притягнення на цій основі законного рішення.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості, передбаченого ст.62Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі доодержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом». Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

При цьому тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №335064 від 10 березня 2023 року, складеним відносно ОСОБА_1 , 10 березня 2023 року о 10 годині 50 хвилин в смт. Гостомель, по вул. Чкалова, 25, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неадекватна поведінка, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук), при цьому від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі водій відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, суд не може залишити поза увагою, той факт, що особою, що складала зазначений вище протокол, незважаючи на бланкетну норму закону та всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не вірно зазначено пункт ПДР, який порушив ОСОБА_1 , який передбачає відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП, оскільки вказаний у протоколі п. 2.5 вказаних Правил не містить підпункт «а», що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28.10.2003 у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23.09.1998 у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15.11.1996 у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, порядок збору та процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених законом.

При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 335064 від 10 березня 2023 року є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ - акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху на всій території України (ст.254,255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, при цьому письмові пояснення свідка ОСОБА_6 датовані 10 березня 2023 року, письмові пояснення свідка ОСОБА_4 датовані 10 березня 2023 року викладені на аналогічних попередньо надрукованих бланках, на яких не виокремлено виду сп`яніння, з ознаками якого керував транспортним засобом ОСОБА_1 , а саме вказано: «керував транспортним засобом з ознаками (алкогольного/наркотичного) сп`яніння/в стані сп`яніння», «відмовився від проходження огляду в медичному закладі для визначення стану сп`яніння, та продутті мех. приладу Драгер у встановленому законом порядку».

У матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складене 10 березня 2023 року о 11 годині 00 хвилин.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі о 10 годині 50 хвилин.

Крім того, вказане направлення не містить інформації про те, для проходження огляду на визначення якого саме виду сп`яніння направляється ОСОБА_1 , а також не вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, а лише зазначено, що такий огляд не проводився. При цьому, на вказаному направленні відсутні підписи ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із ч.ч.6,7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Таким чином, ні письмові пояснення свідків, ні відеозапис, ні направлення на огляд водія транспортного засобу, не містять інформації про те, які ж саме ознаки та якого саме виду сп`яніння були наявні у водія ОСОБА_1 .

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є суперечливими.

Таким чином, враховуючи встановлені під час розгляду обставини і судову практику ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п. 110 рішення ЄСПЛ у справі «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг» та Вуліч поти Швеції (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «… суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становить порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Разом з цим, перевіркою матеріалів справи в ході розгляду встановлено, що протокол по адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали не містять необхідних відомостей, які б підтверджували «поза розумним сумнівом» вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити на підставі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням -http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В.Кравчук