Номер провадження: 33/813/1547/23
Головуючий у першій інстанції Ярема Х. С.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., адвоката Губської Х.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на неї стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,28 грн. в дохід держави.

З вказаної постанови вбачається, що 28.09.2022 року о 20:15 год. в м. Одесі по вул. Семінарська, 26/28 водій ОСОБА_1 керувала автомобілем AUDI Q3, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась». Вказаними діями порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2023 року представника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності. У матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

2)з відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що зафіксовано лише факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, однак ОСОБА_1 була згодна проїхати до медичного закладу для огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак працівники поліції проігнорували дані обставини;

3)працівниками поліції не було складено відповідного направлення водія та не видавалось під час складання протоколу;

4)Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №361126 від 28.09.2022 року складений з чисельними порушеннями вимог ст. 256 КУпАП та Інструкцій з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення;

5)В ОСОБА_1 не було тимчасово вилучено документи, не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Губської Х.Ю, яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погодитись не може.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №361126 від 28 вересня 2022 року з якого вбачається, що 28.09.2023 року о 20:15 год. в м. Одеса по вул. Семінарська, 26/28 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом AUDI Q3 здійснила порушення правил дорожнього руху (постанова БАД 412090), а також керувала з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ООМ УПЗ» ООР від 28.09.2022 року;

-Виписку з інтегрованої інформаційно-пошукової системи МВС України «Армор» з якої вбачається, що відносно ОСОБА_1 були складені: протокол № 83973 від 03.12.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол №37839 від 06.10.2021 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол №90499 від 05.08.2022 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол №361126 від 28.09.2022 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-Відеозапис, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що 28.09.2023 року приблизно о 20:15 год. в м. Одеса по вул. Семінарська, 26/28 працівниками поліції було зупинено транспортний засіб AUDI Q3, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого знаходилась водій ОСОБА_1 . Коли до транспортного засобу підійшов працівник поліції, щоб повідомити про причини зупинки, було очевидно, що ОСОБА_1 та інспектор взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку УПП в Одеській області старший лейтенант Есерт О.О. знайомі один з одним. Працівник поліції коли побачив водія ОСОБА_1 відразу спитав її, чи твереза вона сьогодні, на що ОСОБА_1 відповіла, що так. Потім працівник поліції повідомив, за що було зупинено транспортний засіб, а саме за те, що у порушення вимог дорожнього знаку 4.1»Рух прямо», водій повернув. ОСОБА_1 погодилась із зазначеним порушенням з її сторони. Потім працівник поліції сказав, що якщо ОСОБА_1 не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, то в неї не виникне проблем із тим, щоб пройти освідування за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 відповіла, що у працівника поліції до неї упереджене ставлення, і тому проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, у присутності даного працівника поліції вона не буде. Крім того, повідомила, що вона не довіряє працівнику поліції ОСОБА_2 . ОСОБА_1 зателефонувала своєму адвокатові та почала розповідати про ситуацію, яка склалася. В той час, поки вона спілкувалась, працівник поліції продовжував говорити із нею в унісон, при цьому постійно повторюючи своє питання щодо того, чи згодна остання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому повідомив, що прилад Драгер, наразі підвезе інший екіпаж поліції. Потім приїхав інший екіпаж поліції, вже із Драгером. Працівник поліції іншого екіпажу спитав, хто буде проходити огляд, на що поліцейський ОСОБА_2 , сказав, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, тому він буде складати протокол. В той час поки працівник поліції шукав бланк протоколу, ОСОБА_1 підійшла до працівника поліції та попросила відвезти її до медичного закладу, щоб вона там пройшла огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що працівник поліції їй відмовив, пояснивши це тим, що вона вже тричі відмовлялася пройти огляд за допомогою приладу Драгер, а тому він складає відносно неї протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Також з відеозапису вбачається, що до поліцейського ОСОБА_2 підійшли його колеги та спитали чому він ігнорує прохання ОСОБА_1 та не відвезе її до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що він відповів, що вже все, він складає протокол. ОСОБА_1 декілька разів прохала працівників поліції відвезти її до медичного закладу, однак всі вони були проігноровані. В результаті чого відносно неї був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також винесена постанова.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, одними із ознак складу даного правопорушення є відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому, орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення, повинен довести даний факт.

Працівниками поліції, незважаючи на порушення вищезазначених вимог закону, було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 4 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до відеозапису, який було приєднано до матеріалів справи вбачається, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 приблизно о 20:15 год., проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння запропоновано не було. На той час, коли ОСОБА_1 сама запропонувала щоб її відвезли до медичного закладу, працівником поліції, ще не було почато процедуру складання протоколу. Також слід звернути увагу на те, що у працівників поліції було достатньо часу, для того щоб відвезти ОСОБА_1 до медичного закладу, при цьому уникнути конфліктної ситуації, а також щоб довести чи спростувати її вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушенні, тим самим не ставити під сумнів свій професіоналізм у виконанні своїх обов`язків. Однак, своїми діями працівники поліції провокували ОСОБА_1 на конфліктну ситуацію, а в подальшому і на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі Драгер.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, адвокат Губська Х.Ю. пояснила, що ОСОБА_1 часто зупиняють працівники поліції, у яких виникає підозра, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, за результатом чого складають відносно неї протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Одним із таких працівників поліції, який склав відносно неї протокол був інспектор взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку УПП в Одеській області старший лейтенант Есерт О.О., про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №090499 від 05.08.2022 року та згідно якого вбачається, що 05.08.2022 року о 00:27 год. в м. Одеса по вул. Генуезькій, 3-Б, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Audi Q3 державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння згідно висновку прибору Alkotest Drager 7510 ARLM 0410 тест 67, результат якого показав 2.52 ‰. Однак, як вбачається із матеріалів справи постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Судом першої інстанції було надано оцінку доказам у справі, а також діям працівників поліції у тому числі звернуто увагу на те, що ОСОБА_1 проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», який видавав помилку «частота не знайдена», з результатом вона не погодилась, неодноразово зазначала працівникам поліції, що вона згодна проїхати до медичного закладу для проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, однак працівниками поліції її згода була проігнорована.

Адвокат Губська Х.Ю. зауважила на тому, що коли 28.09.2022 року ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, та до неї підійшов інспектор взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку УПП в Одеській області старший лейтенант Есерт О.О., вона його одразу впізнала, як і він її. Оскільки, ОСОБА_1 вже була знайома з цим поліцейським, який раніше ігнорував її прохання проїхати до медичного закладу, а прилад Драгер за допомогою якого вона проходила минулого разу огляд на стан алкогольного сп`яніння був несправним, то вона відмовилась у його присутності проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, представник ОСОБА_1 пояснила, що вона зверталася із скаргою на дії працівників поліції, а також повідомляла на лінію «102» про непрофесійні дії працівників поліції.

Також суду апеляційної інстанції був наданий відеозапис з якого вбачається, що 13.08.2023 року ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції. Працівник поліції спитав ОСОБА_1 чи вживала вона спиртні напої, на що остання відповіла, що не вживала. Працівник поліції сказав, що вона може бути вільною. Потім, патрульна машина знов наздоганяє транспортний засіб ОСОБА_1 , зупиняє її. Працівник поліції пропонує пройти їй тест на стан алкогольного сп`яніння. Спочатку ОСОБА_1 всі ці дії працівників поліції обурюють, вона не погоджується, однак потім ОСОБА_1 погодилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки. Тест даного приладу показав 0,00 ‰. Працівник поліції говорить, що все добре та відпускає ОСОБА_1 .

Отже, пояснення, які надавала ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу працівникам поліції, та пояснення які вона надала суду апеляційної інстанції не суперечать дослідженим доказам у справі, та узгоджуються між собою.

Надаючи оцінку обставинам відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд виходить з того, що будь-який громадянин, будучи безпідставно звинуваченим у вчиненні правопорушення правоохоронним органом, з моменту пред`явлення безпідставного звинувачення щодо себе, буде з недовірою відноситись до представника правоохоронного органу.

Працівник поліції Есерт О.О. не намагався вислухати доводи ОСОБА_1 , не намагався уникнути конфліктної ситуації, навпаки загострюючи її та провокуючи ОСОБА_1 вчинити такі дії, які б дозволили йому з формальних підстав скласти у відношенні неї протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Формальний підхід до складання протоколу про адміністративне правопорушення також підтверджується і відеозаписом, з якого вбачається, що, коли ОСОБА_1 повідомила працівника поліції ОСОБА_2 про те, що вона йому не довіряє, а тому проходити в його присутності огляд на стан алкогольного сп`яніння вона не буде, останній не вжив ніяких дій, щодо того, щоб такий огляд провів інший працівник поліції. Навіть, коли приїхав інший екіпаж поліції і спитав, навіщо він порушує права ОСОБА_1 , останній відповів, що він вже все вирішив та почав складати протокол про адміністративне правопорушення. Також з відеозапису вбачається, що під час сварки ОСОБА_3 , та поліцейського ОСОБА_2 , вона сказала, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер на зло працівнику поліції. А останній запевнив ОСОБА_1 про те, що якщо вона хоче «цирк», то отримає.

Суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що між сторонами виникла конфліктна ситуація, в якій працівник поліції, як представник держави не вжив заходів, щодо її уникнення, а навпаки своїми діями загострив її, що є неприпустимим.

Крім того, зауважує той факт, що у працівників поліції була можливість відвезти ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тим самим відновити довіру до поліції, а також встановити факт того чи дійсно перебувала ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст. 60 Конституції України ніхто не зобов`язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази. Відповідно, виходячи з сенсу вказаної статі, якщо особа сприймає певну вимогу як явно незаконну, то відповідальність за непідкорення такому розпорядженню, може наступати лише у випадках прямо передбачених законом.

Окремої уваги суду першої інстанції потребувало те, що зовнішній вигляд ОСОБА_1 та її мова на відеозаписі, наданого поліцією, не містить ознак явного алкогольного сп`яніння, на які вказано в протоколі, зокрема мова особи зв`язана, хода її стійка, відсутність тремтіння рук, а сама поведінка - реакція на поведінку працівників поліції, адекватна ситуації, яка склалась.

Отже, враховуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, про те, що має місце неналежне виконання своїх обов`язків працівниками поліції, які не надали правильної оцінки ситуації, яка склалася та безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУАП.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За встановлених обставин апеляційний суд приходить до переконання, що доводи апеляційної інстанції заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, так як доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження при розгляді справи. Судом першої інстанції при винесенні постанови не було в повному обсязі дотримано вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП, а саме судом не було перевірено наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим суд неправильно встановив фактичні обставини справи та визнав ОСОБА_1 винною у його вчиненні.

Згідно ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Однак, суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 даним порушенням закону та фактичним обставинам не надав належної оцінки, через що прийшов до помилкового висновку про доведеність вини останнього та наявність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні апеляційним судом у судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова