Провадження 3/557/783/2023
Справа 557/1152/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Пацко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, які надійшли з відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів непрацюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2023 року о 01 год. 49 хв. на а/д Мичів Матіївка, 1 км, Рівненського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager №6810», що підтверджується тестом №5238 від 04.07.2023, результат огляду становить 0,21 ‰.

Порушення вчинено повторно протягом року, зокрема постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 13.06.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17000 грн., без позбавленням права керування транспортним засобом.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Зокрема, шляхом надіслання повістки, яка була вручена особисто 29.08.2023 року з підписом « ОСОБА_1 », а також телефонограмою від 11.09.2023.

За таких обставин, на підставі ст. 268, 277-2 КУпАП, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 130 КУпАП відповідальність наступає, як за повторне вчинення протягом року будь-якого з порушень передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивно вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу від 04.07.2023 року серії ААД № 251683; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.07.2023; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 04.07.2023; копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №997685 від 04.07.2023, відповідно до якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125, ч. 2 ст. 126 КУпАП; постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 13.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; довідкою ДОП СП відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_1 станом на 04.07.2023 права керування не позбавлений, посвідчення водія за відомостями ГСЦ МВС документ відсутній; протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП притягувався 13.06.2023 постановою у справі №557/833/23.

Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що на відео зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на вказані обставини, суддя приходить висновку, що сукупність досліджених доказів є переконливими і в повній мірі свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В ході розгляду справи встановлено, що у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія, оскільки такого він не отримував, що стверджується даними Довідки відділення поліції №5 РУП ГУНП у Рівненській області, відповідно до якої останній за відомостями ГСЦ МВС документ відсутній.

Відповідно до п. 28 Постанови ВСУ від 23 лютого 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не в праві застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена права або взагалі його не мала.

Згідно Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має при собі посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Враховуючи вказані обставини, приходжу висновку, що ОСОБА_1 згідно Правил дорожнього руху не є водієм, тому до нього не може бути застосовано позбавлення права керування транспортними засобами.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» ( рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини» ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

При накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП не враховуються, а тому в разі встановлення вини особи суддя лише накладає стягнення, передбачене санкцією відповідної статті.

Вирішуючи питання про оплатне вилучення транспортного засобу, суд враховує те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б підтверджували той факт, що автомобіль «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , належить саме ОСОБА_1 , тому слід призначити стягнення у вигляді штрафу, без позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі статі 40-1 КУпАП підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст.40-1, 221, 280, 283, ст.130 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього штраф в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень та підлягає зарахуванню на рахунок № UA0017001, отримувач коштів ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300; без позбавлення права керування транспортним засобом, без позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на рахунок № UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, а саме в сумі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Пацко