Справа № 275/1276/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2023 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадяники України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , , працює в Сарненській ЦРЛ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2023 о 14:00 на а/д М06 на 80 км + 800 м поблизу с. Осівці Брусилівської ОТГ водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Renault Scenic», р.н.з. НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, у результаті чого здійснила зіткнення з т.з. «Toyota Corolla», р.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, у наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі. Також просила закрити провадження у справі за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки перед зіткненням автомобілів саме водій автомобіля Тойота, що рухався попереду, різко загальмував, а тому ОСОБА_1 , не мала можливості уникнути зіткнення, тому вказувала на недоведеність її вини в скоєнні ДТРП поза розумним сумнівом.

Враховуючи заяву ОСОБА_1 та доведення нею суду своєї позиці по справі, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

При цьому вибір водієм безпечної швидкості руху транспортного засобу є основою створення безпечних умов руху. Вибір конкретної швидкості руху, в межах дозволеної, здійснюється водієм, однак така безпечна швидкість повинна забезпечувати контроль руху транспортного засобу у тій чи іншій дорожній обстановці.

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Даний пункт Правил дорожнього руху передбачає, що саме водій транспортного засобу зобов`язаний вибирати безпечну дистанцію та інтервал, виходячи з конкретної дорожньо-транспортної та метеорологічної ситуації.

При цьому Правилами дорожнього руху передбачено, що безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

У відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно судової практики ЄСПЛ, «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та відповідно правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 424953, який складений у відповідності до вимог КУпАП та містить виклад суті та обставин вчиненого правопорушення та відповідну кваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.1), даними схеми місця ДТП, доданої до протоколу, у якій зафіксовано дорожню обстановку, розташування транспортних засобів і їх пошкодження, напрямок руху, місце зіткнення (а.с.2); а також письмовими поясненнями учасників ДТП: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.4-5), які відповідають обставинам, викладеним у протоколі та схемі.

Клопотань про призначення експертиз не надійшло.

Так, згідно схеми місця ДТП, у автомобіля «Рено» пошкоджено передній бампер, передні крила та фара, а у автомобіля «Тойота» пошкоджено задій бампер, кришка багажника та задні ліхтарі.

У своїх письмових поясненнях від 15.09.2023 ОСОБА_1 вказувала, що не встигла загальмувати і зробила наїзд після раптового гальмування автомобіля «Тойота», що їхав попереду.

Потерпілий ОСОБА_2 у своїх поясненнях вказував, що 15.09.2023 почав пригальмовувати в зв`язку з гальмування попереду їдучого автомобіля, а коли зупинився, то в задню частину керованого ним авто в`їхав автомобіль «Рено».

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю доведена поза розумним сумнівом.

Вказаних висновків суд дійшов дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому суд критично ставиться до доводів ОСОБА_1 , зазначених у клопотанні від 11.10.2023 в частині відсутності можливості в неї загальмувати після різкого й непередбачуваного маневру, допущеного водієм автомобіля «Тойота». Суд враховує, що автомобіль «Тойота», згідно пояснень, не зупинився раптово (внаслідок ДТП чи інших дій), а гальмував до зупинки, що презюмує наявність достатнього часу та відстані на дорозі для цього. Тому водій, який керував автомобілем позаду, мав би обирати відповідну швидкість рух та дистанцію для постійного контролю його руху та безпечного керування транспортним засобом. Вказане, та за відсутності доказів протилежного, спростовує твердження ОСОБА_1 , що при належному виконанні вимог п.п.12.1, 13.1 ПДР вона не мала можливості безпечно зупинити свій автомобіль, уникнувши зіткнення. Тому суд вважає твердження про відсутність у ОСОБА_1 при керування авто можливості уникнути зіткнення з автомобілем, що їхав попереду - не підтвердженими належним чином та спростованими наявними у справі доказами.

Посилання на безпідставне зазначення в схемі ДТП про те, що автомобіль «Тойота» після ДТП не заводився саме по собі не спростовує наявність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки не ставиться під сумнів наявність в автомобілів інших механічних ушкоджень.

Вирішуючи питання щодо адміністративного стягнення, яке має бути застосовано за вчинене, враховуючи при цьому те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами, приходжу до висновку, що з метою виховання правопорушниці ОСОБА_1 та запобігання вчинення нею нових правопорушень в майбутньому, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення, в межах ст. 124 КУпАП, у виді штрафу.

Відповідно до положень ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 27, 34-35, 124, 251-252, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні 15.09.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (отримувач коштів: ГУК у Житомир обл./Житомир обл./ 21081300, код отримувача (код ЄРДПОУ): 37976485, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0006001, код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 гривень 80 копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя П. В. Миколайчук