ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/2211/23 Головуючий суддя І інстанції Сіренко Ю.Ю.
Апеляційне провадження № 33/818/952/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.3 ст.126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю секретаря - Вакули Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Петренко О.В. на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 липня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який працює охоронцем ФОП ОСОБА_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, і призначено йому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що 11.05.2023 року, о 09 год. 00 хв. в м. Харкові по м-ну Захисників України, 7/8, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , щодо якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, відповідно до постанови старшого державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шумейко К.В. ВП №37689836 від 14.02.2013 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисник Петренко О.В. просить скасувати постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.07.2023 року та закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1. ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Свої апеляційній вимоги захисник обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки на день складання протоколу про адміністративне правопорушення ААД №030303 від 11.05.2023 року у ОСОБА_1 не було тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, що підтверджується постановою про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 10.05.2023 року та постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 18.05.2023 року.

Крім того, захисник Петренко О.В. просить поновити їй пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.07.2023 року, посилаючись на те, що судовий розгляд проведено за відсутності ОСОБА_1 , а копію оскаржуваної постанови захисником було отримано лише 21.08.2023 року, у зв`язку з чим вважає, що строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

В судове засідання, яке призначалося судом апеляційної інстанції, захисник Петренко О.В. та Шматченко Д.В., будучи належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду, не з`явилися.

До початку апеляційного розгляду захисник Петренко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала до суду заяву, в якій просила провадити апеляційний розгляд за відсутності сторони захисту.

При цьому, належить врахувати, що саме захисник Петренко О.В. є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.07.2023 року.

Отже, враховуючи зазначені обставини та наявність заяви захисника Петренко О.В. від 22.09.2023 року про розгляд справи за відсутності сторони захисту, суд вирішив провадити апеляційний розгляд без участі апелянта та ОСОБА_1 , з урахуванням наявних відомостей у матеріалах справи та доводів апеляційної скарги.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд не дотримався всіх вказаних вимог закону.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 126 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваного судового рішення, при розгляді цієї справи суд першої інстанції недостатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові докази та дійшов хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В матеріалах справи наявна постанова старшого державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шумейко К.В. від 05.03.2013 року, яка винесена у виконавчому ВП №37689836 від 14.02.2023 з приводу виконання виконавчого листа №2010/4053/12, який видано 10.09.2012 року про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини, починаючи з 09.07.2012 року (а.с.4).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №030303 від 11.05.2023 року вбачається, що 11.05.2023 року, о 09 год. 00 хв. в м. Харкові по м-ну Захисників України, 7/8, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , щодо якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, відповідно до постанови старшого державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шумейко К.В. ВП №37689836 від 14.02.2013 року (а.с.1).

Натомість, стороною захисту була надана суду першої інстанції копію постанови про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 10.05.2023 року, якою скасовано обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено вищезазначеною постановою старшого державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шумейко К.В. від 05.03.2013 року (а.с.25).

Крім того, згідно відомостей копії постанови про повернення виконавчого документа стягувача від 18.05.2023 року, виконавчий лист №2010/4053/12, виданий 10.09.2012 року Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.07.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, повернуто стягувачу. Припинено чинність арешту боржника та скасовано інші заходу примусового виконання рішення (а.с.26).

Отже, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №030303, тобто станом на 11.05.2023 року, ОСОБА_1 не мав тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.3 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення, тобто, сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Суд першої інстанції на вищезазначені постанови про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 10.05.2023 року і про повернення виконавчого документу стягувачу від 18.05.2023 року уваги не звернув, будь-якої оцінки цим доказам сторони захисту в оскаржуваній постанові не надав та помилково ухвалив судове рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Оцінюючи всю сукупність доказів по цій справі, які повторно досліджені судом апеляційної інстанції, встановлено, що наведена сукупність встановлених обставин поза розумним сумнівом об`єктивно свідчить про обґрунтованість апеляційних доводів захисника про відсутність правових та фактичних підстав для складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №030303 від 11.05.2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Слід також звернути увагу, що відповідно дост.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4, 7 та 11 до Конвенції» ратифіковано вказану Конвенцію.

Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року відображено послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

У п.56. рішення ЄСПЛ «Михайлова поти України», заява № 10644/08 від 06 березня 2018 року суд нагадує, що «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілейпункту 1статті 6 повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватись особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто, чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., наприклад, рішення у справі «Моріс проти Франції» [ВП] (Morice v. France) [GC], заява № 29369/10, пункт 73, ЄСПЛ 2015, з подальшими посиланнями). У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає в якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (там само, пункт 76). Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або, іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (там само, пункти 77 та 78).

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не можу бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Більш того, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, на час складання працівниками поліції протоколу за ч.3 ст. 126 КУпАП стосовно водія ОСОБА_1 були скасовані тимчасові обмеження у праві керування транспортними засобами в межах виконавчого поводження по стягненню аліментів, що виключає його статус суб`єкта відповідальності за вказаною нормою та свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та відомості, що є в цій справі, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.07.2023 року підлягає скасуванню, а провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим подана апеляційна скарга захисника Петренко О.В. підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника Петренко О.В. задовольнити, поновивши їй процесуальний строк на оскарження постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Петренко О.В. задовольнити.

Постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 липня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, - скасувати , а провадження у цій справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков