ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 Справа №607/14692/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Військової служби правопорядку Збройних Сил України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , робітника підсобного 1 інженерного взводу 3 інженерної роти військової частини НОМЕР_1

за ст. 44 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Військовою службою правопорядку Збройних Сил України направлено в Тернопільський міськрайонний суд матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44 КУпАП, які отримано 08.08.2023року.

Проаналізувавши матеріали справи, судом було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення Серії КИІ №1 складено 1 серпня 2023року, постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000234 від 17.06.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, було винесено 17.06.2023року, отже на момент розгляду справи пройшло більше трьох місяців з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч.7 статті 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

-вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

-закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня виявлення правопорушення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Враховуючи закінчення встановленого ст.38 КУпАП строку для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає, що провадження у даній справі слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Згідно ч.6 ст.283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Вилучену кристалічну речовину яка містить PVP, що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса PVP в перерахунку на діючу речовину становить 0,0866 грама відповідно до Висновку експерта №СЕ-19/120-23/2489-НЗПРАП - знищити.

Керуючись статтями 38, 247 КУпАП, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ознаками ст.44 КУпАП провадженням закритиу зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Вилучену кристалічну речовину яка містить PVP, що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса PVP в перерахунку на діючу речовину становить 0,0866 грама відповідно до Висновку експерта №СЕ-19/120-23/2489-НЗПРАП - знищити.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. М. Братасюк