Справа № 703/4324/23 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП, -

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186946 від 31.08.2023 року, ОСОБА_1 , 31 серпня 2023 року о 01 год. 04 хв., в м. Сміла, вул. Кармелюка, керував транспортним засобом NissanXterra, д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря нарколога, що підтверджується висновком №548 від 31.08.2023 року, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився,будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи.

Захисник адвокат Ігнатенко В.М. в судове засідання не з`явився, надавши суду клопотання з доданим до нього письмовими доказами про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в якому детально обґрунтував свою позицію.

Оскільки ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ігнатенко В.М. в судове засідання не з`явились, клопотань від них про відкладення розгляду справи не надходило, вважаю за можливе розгляд справи проводити без їх участі та ухвалити рішення за наявними у справі доказами.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і беззаперечних доказах.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_1 інкримінується порушення Правил дорожнього руху, а саме: п. 2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає три окремих склади адміністративного правопорушення, а саме: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів; 3) відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП полягає в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, або у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом. Обов`язковою ознакою правопорушення є саме факт керування транспортним засобом водієм.

Відповідно до п.1 Розділу І «Загальні положення» Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (надалі - Інструкція), ця Інструкція встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Згідно п.9 Розділу II «Документування адміністративних правопорушень» Інструкції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №186946 від 31 серпня 2023 року, працівник поліції стверджує, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 31 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння 03 серпня 2023 року о 01 годині 04 хвилини в м. Сміла по вул. Кармелюка.

Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

В свою чергу, як зазначено в клопотанні захисника, ОСОБА_1 стверджує, що 01 серпня 2023 року близько 01 години 00 хвилин керував автомобілем «NISSAN XTERRA», д.н.з НОМЕР_2 , та рухався в адміністративних межах Тернівської сільської ради Черкаського району Черкаської області по ґрунтовій дорозі, яка розташована між с. Тернівка та м. Сміла, і проходиться між полями, тобто фактично рухався по польовій дорозі. Саме на цій польовій дорозі, яка розташована поза межами будь-якого населеного пункту, внаслідок чого їй не присвоєно жодної назви, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та після чого подальший рух на вказаному автомобілі, у тому числі по вул. Кармелюка в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №186946 від 31 серпня 2023 року не здійснював.

Також напрямок руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 31 серпня 2023 року о 01 годині 04 хвилини та приблизне місце його зупинки працівниками поліції відображено стороною захисту на картографічних даних, які знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет.

Вищевказані твердження ОСОБА_1 щодо керуванням ним автомобілем 31 серпня 2023 року близько 01 години 04 хвилин саме по польовій дорозі, яка знаходиться в адміністративних межах Тернівської сільської ради (раніше - Смілянського району), а не по вул. Кармелюка в м. Сміла, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №186946 від 31 серпня 2023 року, повністю підтверджується відеозаписами з відеореєстратора, що був встановлений на службовому автомобілі поліції, та з нагрудної камери працівників поліції, запис яких здійснено на компакт-диск, який приєднано до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, як доказ, з яких чітко вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 рухався по польовій дорозі поза межами населеного пункту.

При цьому, жодного доказу, який підтверджує обставини, що викладені у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення, щодо керування особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 31 серпня 2023 року о 01 годині 04 хвилин саме в м. Сміла та саме по вул. Кармелюка автомобілем «NISSAN XTERRA», д.н.з НОМЕР_2 , матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

За результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», даний технічний пристрій показав 0,88% проміле, що підтверджується тестом № 3242.

З вказаним результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 був не згідний, внаслідок чого погодився на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ЧОНД.

Вищевказані обставини повністю підтверджуються відеозаписом, який здійснений за допомогою нагрудної камери працівника поліції, та долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, будучи записаним на компакт-диск.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.4, 5, 6 та 7 Розділу X «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

З урахування вищевказаних норм чинного законодавства України, суддя звертає увагу, що огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, так і у медичному закладі, проводиться із застосування технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, при цьому відеозапис обов`язково долучається до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі свідки не залучалися, у зв`язку з чим такий огляд та складання протоколу про адміністративне правопорушення мали бути зафіксовані за допомогою технічних засобів відеозапису, та останній мав бути обов`язково долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Однак, при перегляді відеозаписів, запис яких здійснено на компакт-диск, який приєднано до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що відеозапис огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №186946 від 31 серпня 2023 року, відсутній.

За вказаних обставин, суддя вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі проведено, а протокол про адміністративне правопорушення складений, працівниками поліції без застосування засобів відеозапису та без присутності свідків, внаслідок чого такий огляд проведено без дотримання вимог ст.266 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також, згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

10 вересня 2021 року Управлінням охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації видано наказ №1255 «Про внесення змін до наказу Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації від 04 червня 2019 року №598», яким вирішено внести зміни до пункту 1 наказової частини наказу Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації від 04 червня 2019 року №598 «Про основні організаційні засади проведення оглядів для встановлення стану сп`яніння та факту вживання психотропних речовин в медичних установах Черкаської області», а саме: Перелік медичних установ Черкаської області, яким надано право проведення медичного огляду громадян для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, викласти в новій редакції, що додається.

Як вбачається з Переліку медичних установ Черкаської області, яким надано право проведення медичного огляду громадян для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який затверджений наказом Управління охорони здоров`я облдержадміністрації від 10 вересня 2021 року №1255, до даного переліку відносяться зокрема: під №7 - КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради; під №8 - КНП «Смілянська міська поліклініка» Смілянської міської ради; під №21 - КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської».

Таким чином, КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради, КНП «Смілянська міська поліклініка» Смілянської міської ради та КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської», що розташовані в адміністративних межах м. Сміла Черкаського району Черкаської області, надано право проведення медичного огляду громадян для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи місце вчинення адміністративного правопорушення, яке зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №186946 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - м. Сміла, вул. Кармелюка, найближчими закладами охорони здоров`я, в якому у відповідності до п.7 розділу І Інструкції, в яких міг бути проведений огляд ОСОБА_1 , внаслідок його незгоди з результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, є саме КНП «Смілянська міська лікарня» Смілянської міської ради, КНП «Смілянська міська поліклініка» Смілянської міської ради та КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської».

Однак, при перегляді відеозаписів, запис яких здійснено на компакт-диск, який приєднано до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суддею встановлено, що ОСОБА_2 , після його незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я яким є КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер», що розташований в м. Черкаси, висновок якого долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, знаходиться на значній відстані від м. Сміла Черкаського району Черкаської області, та не є найближчим закладом охорони здоров`я, визначеним п.7 розділу І Інструкції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейшейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також, ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах «Гурепка проти України (N2)» від 08 квітня 2010 року, «Лучанінов проти України» від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (її. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), заява № 16437/04), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v, Turkey), заява № 25657/94).

Згідно цієї правової позиції «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, оскільки обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08,02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Проте, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутня сукупність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки воно не знайшло свого об`єктивного підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про необхідність закриття провадження в даній справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 130, 283 285 КУпАП, суддя, -

постановила:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Черкаський районний суд Черкаської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2023 року.

Суддя: Ю.В.Крива