Справа № 464/3889/23 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 33/811/1339/23 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 12.09.2023 року,

встановив:

постановою Сихівського районного суду м. Львова від 12.09.2023 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого начальником ВКГ Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 06 квітня 2023 року о 20.30 год, обіймаючи посаду начальника ВКГ Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради та будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо ліквідації ями (вибоїна) розміром 1,1х04,х0,20 м на проїзній частині вулиці, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля марки «Вольво», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , чим завдав матеріальних збитків. Зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.5.3 ДСТУ 3587-22, п.1.5 ПДР України, ч.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 140 КУпАП.

На зазначену постанову потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУАП.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою його усні та письмові пояснення, дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення лише на основі поданих останнім доказів про встановлення дорожнього знаку 1.12 «Вибоїна» з табличкою 7.2.1. «Зона дії» - 2 км. Зазначає, що вказані дорожні знаки були встановлені з порушенням вимог ПДР України, оскільки не були продубльовані.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 , який підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_1 , який заперечив проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі.

Встановлено, що ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, за наступних обставин: 06 квітня 2023 року о 20.30 год ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника ВКГ Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради та будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо ліквідації ями (вибоїна) розміром 1,1х04,х0,20 м на проїзній частині вулиці, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля марки «Вольво», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , чим завдав матеріальних збитків. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п.5.3 ДСТУ 3587-22, п.1.5 ПДР України, ч.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух».

Диспозиція ч.4 ст. 140 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, ч.1 ст. 140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Наведене свідчить про те, що об`єктивна сторона правопорушення полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Відповідно до п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху.

В судовому засіданні суд першої інстанції дослідив всі наявні у матеріалах справи докази.

Так, як вбачається з матеріалів справи, на вказаній ділянці дороги з весни 2017 року встановлені дорожні знаки 1.12 «Вибоїна» з табличкою 7.2.1 «Зона дії» - 2 км, які передбачені Правилами дорожнього руху України, що підтверджується письмовими доказами, а саме:

- актом обстеження наявності дорожнього знаку на перехресті вул.Пасічна-Дж.Вашингтона від 03 липня 2023 року з фотофіксацією, згідно з яким комісією виявлено, що такий встановлено на замовлення Сихівської районної адміністрації в 2017 року відповідно до акта-приймання-виконання будівельних робіт № 01/05 за травень від 24 травня 2017 року;

- актом-приймання-виконання будівельних робіт № 01/05 за травень від 24 травня 2017 року;

- довідкою про вартість виконаних робіт та витрати за травень 2017 року від 24 травня 2017 року;

- переліком плоских дорожніх знаків, встановлених у Сихівському районі м.Львова у квітні 2017 року.

Вказані письмові докази у сукупності є достатніми для висновку про вжиття ОСОБА_1 заходів щодо попередження щодо перешкоди для руху шляхом встановлення попереджувального знаку із визначенням зони дії такого, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Крім того, ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції ствердив, що встановлений дорожній знак він, ймовірно, не побачив через фуру, яка перекрила йому огляд, а вибоїну через залиття її дощем.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем, повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, у тому числі і за дорожніми знаками, які розміщуються зовні, і при необхідності прийняти необхідні міри до безпечного керування.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що, покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини справи, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

постанову Сихівського районного суду м. Львова від 12.09.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.