Справа № 465/3810/22 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 33/811/1046/23 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю ОСОБА_1 , його представника - Леонтьєва О.В., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Леонтьєва Олега Валентиновича на постанову Франківського районного суду Львівської області від 13 липня 2023 року,

встановив:

Постановою Франківського районного суду Львівської області від 13 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 15 липня 2022 року о 16:05 год. у м. Львові, по вул. Наукова, 110, керував транспортним засобом "Мітцубісі Л200" д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя, невпевненість ходи. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

На зазначену постанову адвокат Леонтьєв Олег Валентинович подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Франківського районного суду від 13 липня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити.

Апелянт свої апеляційні вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, безпідставною, винесена без врахування обставин справи, встановлених в ході судового засідання та підлягає скасуванню, а справа закриттю - за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні заявляв і наполягав на тому, що він не вживав наркотичні засоби і не перебував в стані наркотичного сп`яніння, а відмовився від проходження медичного освідування тому, що так поступити йому сказали працівники поліції.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом факту відмови від проходження медичного огляду водія на визначення стану наркотичного сп`яніння. А також зазначає, що факт відмови не підтверджується і не може бути підтверджено доданим рапортом поліцейського, який є в матеріалах справи.

Вказує, що з боку працівників поліції мала місце провокація та схиляння ОСОБА_1 до відмови від проходження медичного огляду, оскільки останні наполегливо рекомендували не проходити медичне освідування, а довести свою правоту в суді, не роз`яснили ОСОБА_1 його прав і наслідків відмови від проходження огляду.

Адвокат стверджує, що поліцейськими не зафіксований рух автомобіля та перебування ОСОБА_1 за кермом. Крім того, зазначає, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

У судовому засідання апелянт ОСОБА_2 та особа, інтереси якої він представляє - ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримали повністю, просили такі задоволити, а оскаржувану постанову скасувати.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 52 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №088943 від 15 липня 2022 року; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського від 15.07.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога у медичному закладі, однак від пропозиції поліцейських ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 15.07.2022 та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 15.07.2022, які вказують, що ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівників поліції проїхати в медичний заклад для проходження огляду; рапортом працівника поліції від 15.07.2022.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявним в матеріалах справи відеозаписом встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Мітцубісі JI200" д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння. Працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, в присутності двох свідків, проте ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про те, що працівники поліції схиляли його до відмови від проходження огляду, не роз`яснили його прав та наслідків такої відмови з огляду на наступне. Судом першої інстанції вірно встановлено, що з відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права щодо надання пояснень, не свідчити проти себе та право на адвоката.

Вказаний відеозапис дає можливість повно та об`єктивно дослідити дії працівників поліції на місці події 15.07.2022 та не містить жодних ознак провокації, про яку вказує апелянт.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №088943 від 15.07.2022 вказано, що особі роз`яснені його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що ОСОБА_1 затвердив своїм підписом. В місці для пояснень ОСОБА_1 зазначив, що не згоден, та інших пояснень не надав. Жодні дії працівників поліції щодо дотримання вимог закону під час складання процесуальних документів в установленому законом порядку не оскаржував та протиправність дій працівників поліції не довів.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Постанову Франківського районного суду Львівської області від 13 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ