Справа № 299/2206/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/820/22 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Холмогорової Л. В. на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.08.2022.

Цією постановоюз урахуванням постанови Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.12.2022 про виправлення описки:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 141949 від 28.04.2022та постанови суду від 25.08.2022 з врахуванням постанови про виправлення описки від 14.12.2022 вбачається, що 28.04.2022 близько 19 год у пункті пропуску для автомобільного сполучення «Вілок» (Закарпатська область, смт. Вилок, вул. Ракоці, 142, територія Вилоцької територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) на в`їзд в Україну прибув транспортний засіб марки «Тойота» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . Під час внесення інформації до ПТК АПК «Гарт 1/П» відбулось спрацювання бази даних «Ризик Перетин». В ході проведення перевірочних заходів було встановлено, що в базі даних «Ризик» відсутні дані щодо перетинання Державного кордону на виїзд з України. Шляхом опитування особи було встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 здійснив незаконний перетин Державного кордону з України до Угорщини поза пунктом пропуску через державний кордон України.

Своїми діями громадянин України ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 cт. 204-1 КУпАП, а саме: здійснив незаконний перетин Державного кордону з України до Угорщини будь-яким способом поза пунктами пропуску через Державний кордон України.

-2-

В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_1 адвокат Холмогорова Л. В. просить постанову судді від 25.08.2022 скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , заява, яка міститься в матеріалах справи від 28.04.22022 про розгляд справи без його участі, повинна бути поставлена під сумнів судом апеляційної інстанції, оскільки така не написана власноруч ОСОБА_1 , а містить надрукований текст, яка могла бути підписана ним на вимогу працівників прикордонної служби, а її текст був заздалегідь підготовлений. Жодних підтверджуючих даних про належне сповіщення останнього про день і час розгляду справи в матеріалах немає, права передбачені ст. 268 КУпАП порушені. Заперечує факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення та стверджує, що останній не мав наміру незаконно перетинати кордон. Зазначає, що причина відсутності проставленого штампу та відомостей у базі даних не є виною ОСОБА_1 , який виїздив за кордон добросовісно для участі в офіційних спортивних змаганнях та представництва держави України на міжнародній арені, які проходили у Румунії з 05 по 09.04.2022, де зайняв призове місце. Вважає, що даний випадок відсутності проставленого прикордонного контролю штампу, викликаний надмірною завантаженістю пунктів пропуску через введення в Україні воєнного стану, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Разом з тим, захисник констатує, що спортсменам, тренерам, іншим фахівцям дозволено виїзд за кордон для участі у спортивних змаганнях, зокрема, Урядом за час воєнного стану, неодноразово вносились зміни до правил перетину кордону спортсменами під час дії воєнного стану на користь перетину відповідними. Просить апеляційний суд врахувати те, що громадянин ОСОБА_1 брав участь у спортивних змаганнях за власний кошт задля підтримки спорту в Україні в умовах воєнного стану та перебував за кордоном в межах 30 календарних днів з дня перетинання державного кордону, тобто повернувся до України вчасно. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні. Компетентні органи під час складання протоколу не перевірили причини-підтвердження для виїзду за кордон ОСОБА_1 , про що мали можливість зробити відмітки (про дату та місце перетину кордону) постфактум за умови подання відповідних доказів. Відібрані письмові пояснення на місці складення протоколу, що містяться в матеріалах справи, повинні ставитись під сумнів крізь призму об`єктивності їх отримання, оскільки ОСОБА_1 міг їх надати у силу тиску на місці пропуску з боку працівників прикордонної служби. Наведені факти свідчать про неналежність і недопустимість письмових доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в цій справі, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але й оформлені в такий спосіб, який викликає сумніви в достовірності вказаних доказів. Таким чином, не здобуто переконливих доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, у зв`язку з чим справа підлягає закриттю. Також захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки такий пропущений з поважних причин. Обґрунтовує тим, що суд не повідомляв ОСОБА_1 про дату судового засідання, а справу розглянув у його відсутності. Копію постанови захисник отримала лише 04.10.2022, тобто після того як про оскаржувану постанову дізналася з Єдиного реєстру судових рішень, що позбавило її можливості своєчасно, у межах десятиденного строку подати апеляційну скаргу.

Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Холмогорова Л. В. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися. Останні судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не

-3-

заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Холмогорової Л. В., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги та клопотання, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню частково, з таких підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи, інших доказів, ніж ті, які зазначені в апеляційній скарзі, щодо дати отримання постанови судді від 25.08.2022, в матеріалах справи відсутні.

З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист особи, доводи захисника-адвоката Холмогорової Л. В. щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цим вимогам закону постанова судді від 25.08.2022 відповідає не в повній мірі.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 141949 від 28.04.2022 стверджується, що 28.04.2022 близько 19 год у пункті пропуску для автомобільного сполучення «Вілок» (Закарпатська область, смт Вилок, вул. Ракоці, 142, територія Вилоцької територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) на в`їзд в Україну прибув транспортний засіб марки «Тойота» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час внесення інформації до ПТК АПК «Гарт 1/П» відбулось спрацювання бази даних «Ризик Перетин». В ході проведення перевірочних

-4-

заходів було встановлено, що в базі даних «Ризик» відсутні дані щодо перетинання державного кордону на виїзд з України. Шляхом опитування особи було встановлено, що ОСОБА_1 здійснив незаконний перетин державного кордону з України до Угорщини поза пунктом пропуску через державний кордон України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 cт. 204-1 КУпАП, а саме: здійснив незаконний перетин державного кордону з України до Угорщини будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджуються й рапортом старшого інспектора прикордонної служби групи паспортного контролю 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОКПП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_3 від 28.04.2022, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 28.04.2022 та іншими матеріалами справи.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України від 04.11.1991, та його винуватість у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення.

Поряд з тим, жодного доказу який би ставив під сумніви правомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 стороною захисту не надано.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які б давали підстави вважати, що старший інспектор прикордонної служби групи паспортного контролю 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОКПП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_3 була упередженою при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, що в неї були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про її зацікавленість у результатах розгляду справи, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилалася захисник Холмогорова Л. В.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, щостарший інспектор прикордонної служби групи паспортного контролю 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОКПП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_3 діяла у межах наданих їй повноважень.

Разом з тим, під час розгляду апеляційної скарги, не встановлено й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового визнання ним вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а також підписання протоколу та інших наявних у матеріалах справи документів, тому доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд відхиляє.

Крім того, сторона захисту не надала доказів того, що відносно ОСОБА_1 був вчинений моральний тиск чи незаконні дії з боку прикордонників, що призвело до підписання процесуальних документів. Між тим, апеляційний суд бере до уваги відсутність будь - яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 чи його захисник оскаржували нібито незаконні дії працівників прикордонної служби, які склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення у передбачений законом спосіб.

-5-

З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що в ході розгляду справи суд першої інстанції дав невірну оцінку матеріалам справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, що в свою чергу дає обґрунтовані підстави вважати, що вказані доводи спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що в апеляційній скарзі захисник-адвокат Холмогорова Л. В. не посилалася на конкретні докази та обставини, які б підтверджували вказані факти та спростовували б висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку перетнув кордон для участі в офіційних спортивних змаганнях та представництва держави України на міжнародній арені, які проходили у Румунії з 05 по 09.04.2022 та розцінює їх як обраний спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності.

ОСОБА_1 не надано жодних доказів, що він у встановленому порядку перетнув кордон України з Угорщиною у встановленому пункті пропуску. При цьому із письмових пояснень ОСОБА_1 від 28.04.2022, які містяться в матеріалах справи (а. с. 3), слідує, що останній перетнув державний кордон України незаконним шляхом, в обхід встановленого пункту пропуску.

Апеляційний суд не бере до уваги надані стороною захисту письмові докази, серед яких є такі, які складені іноземною мовою, за відсутності їх офіційного перекладу на українську мову, оскільки відсутність перекладу позбавляє апеляційний суд можливості дослідити вказані документи на предмет того, чи стосуються вони ОСОБА_1 та наведених в апеляційній скарзі доводів.

Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_1 було дозволено виїзд за кордон для участі у спортивних змаганнях і він на законних підставах перебував за кордоном в межах 30 календарних днів з дня перетинання державного кордону та повернувся до України вчасно, то вони у даному конкретному випадку, не впливають на законність та обгрунтвоаність постановленого судом рішення, оскільки, навіть за умови наявності права безперешкодного виїзду за кордон, це не позбавляло ОСОБА_1 обов`язку здійснити перетин державного обов`язку з додержанням встановленого законом порядку.

Таким чином, докази покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, визнаються належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника-адвоката Холмогоровою Л. В. в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставиться йому за провину.

Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 , що призвело до порушення його прав, апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про відсутність у його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП

-6-

адміністративного правопорушення і є недостатнім для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки не впливають на правильність висновків суду про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

В свою чергу в суді апеляційної інстанції права ОСОБА_1 були відновлені. Йому було надано право скористатись юридичною допомогою захисника, заявляти клопотання, надавати докази, надавати особисті пояснення.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та, на думку апеляційного суду, є спробою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

За таких обставин, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтями 204-1 204-2 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня їх виявлення, але не пізніше року з дня їх вчинення, а у разі вчинення таких правопорушень іноземцями або особами без громадянства, стосовно яких у встановленому законом порядку прийнято рішення про примусове повернення чи примусове видворення з України, - протягом часу, необхідного для їх виїзду з України, але не пізніше строку, визначеного законом для виїзду цих осіб з України чи забезпечення їх примусового видворення з України.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 141949 від 28.04.2022, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, виявлено 28.04.2022. Відповідно днем закінчення передбаченого ч. 5 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , в такому разі, слід вважати - 28.07.2022.

Разом з тим, при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, були порушені вимоги ст. 38 КУпАП, оскільки постановою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.08.2022 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст.204-1 КУпАП, після спливу трьохмісячного строку з дня виявлення адміністративного правопорушення.

Оскільки на момент розгляду судом першої інстанції справи щодо ОСОБА_1 строк, передбачений ч. 5 ст. 38 КУпАП закінчився, провадження в ній підлягало закриттю, що унеможливлювало накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Вказані порушення вимог процесуального закону є істотними, а тому постанова судді щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку, передбаченого ст. 38 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника-адвоката Холмогорової Л. В. в інтересах ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

-7-

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника-адвоката Холмогорової Л. В. про поновлення строку задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.08.2022.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Холмогорової Л. В. задовольнити частково.

Постанову судді Виноградівського районного суду від 25.08.2022 щодо ОСОБА_4 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн- скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя