ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1496/23 Номер провадження 33/814/1534/23Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Степанової М.Ю., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сидоренка Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і його представника - адвоката Сидоренка Ю.В., на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 липня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 536 гривень 80 копійок судового збору.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 03 квітня 2023 року о 10 годині 15 хвилин по вул. Старосвітській у м. Миргород Полтавської обл. у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «AUDI A6», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та його адвокат Сидоренко Ю.В. просять скасувати постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 липня 2023 року й закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивують тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: в матеріалах справи відсутні докази винуватості ОСОБА_1 , а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом; роздруківка з технічного приладу «Драгер» не доводить винуватість ОСОБА_1 , оскільки він висловив незгоду з результатами проведеного поліцейським огляду; висновок і акт щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 у порушення вимог закону видані неіснуючим закладом охорони здоров`я (Миргородською ЦРЛ), при цьому, акт було складено 03 квітня 2023 року об 11 годині 30 хвилин, тобто раніше ніж сам висновок 03 квітня 2023 року об 11 годині 00 хвилин; медичний огляд фактично не проводився лікарем ОСОБА_2 , ним не зазначено в акті всіх необхідних відомостей для надання відповідного висновку, номер і дату повірку технічного приладу «Драгер», що не дозволяє перевірити, чи саме цим приладом здійснювався огляд ОСОБА_1 ; у ході огляду в закладі охорони здоров`я в порушення процедури не проводились лабораторні дослідження біологічного середовища й лікар ОСОБА_2 у суді першої інстанції повідомив, що керувався виключно показниками технічного приладу «Драгер».

Суд апеляційної інстанції заслухав думку представника на підтримку апеляційної скарги, перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Вимогами ж п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №337640 03 квітня 2023 року о 10 годині 15 хвилин ОСОБА_1 по вул. Старосвітській у м. Миргород Полтавської обл. у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «AUDI A6», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).

Наведені вище дані протоколу об`єктивно підтверджуються відеозаписами, записаними на технічних носіях інформації, з яких установлено, що 03 квітня 2023 року приблизно о 10 годині 15 хвилин ОСОБА_1 по вул. Старосвітській у м. Миргород Полтавської обл. керував транспортним засобом «AUDI A6», н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений поліцією. На вимогу поліцейського ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці правопорушення з використанням поліцією спеціального технічного засобу, результати якого склали 1, 37 проміле алкоголю в крові. При цьому, сам ОСОБА_1 підтвердив те, що не вживав спиртовмісних лікарських препаратів (01:50-01:58 хвилини відеозапису №2). Затим перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння було підтверджено й за результатами медичного огляду в закладі охорони здоров`я (а.с.9-10).

Зафіксовані ж засобами об`єктивного контролю (відеозаписами) обставини відповідають роздруківці технічного засобу «Drager Alcotest 6810», відповідно до якої встановлено перебування ОСОБА_1 , у тому числі під час керування автомобілем, у стані алкогольного сп`яніння з результатами 1, 37 проміле алкоголю в крові (а.с.2).

За висновком медичного огляду №2 від 03 квітня 2023 року також підтверджено дані роздруківки про те, що ОСОБА_1 , зокрема, в ході виконання функцій водія знаходився в стані алкогольного сп`яніння (а.с.4).

Як убачається зі змісту акту №2 від 03 квітня 2023 року, складеного до зазначеного вище медичного висновку, лікарем ОСОБА_2 установлено, що в ОСОБА_1 були, серед іншого: збуджена поведінка, хитка хода й за результатами застосування спеціального технічного приладу «Драгер Алкотест 6510», зафіксовано 1, 31 та через 20 хвилин - 1, 26 проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 . На підставі всіх отриманих під час огляду даних у їх сукупності лікарем і було надано висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, в матеріалах справи наявне свідоцтво про повірку названого вище технічного засобу «Драгер Алкотест 6510», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 і який був чинний, у тому числі на момент його застосування, що підтверджується направленими КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» матеріалами на запит місцевого суду (а.с.23-30).

Водночас апеляційний суд зауважє, що використання лікарем закладу охорони здоров`я вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ України, під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння є лише однією зі складових такого огляду. При проведенні огляду в медичному закладі поряд із проведенням замірів за допомогою спеціальних засобів вимірювальної техніки лікарем досліджується клініка сп`яніння обстежуваної особи, зокрема, шляхом наданання оцінки її стану, за сукупністю чого встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду та на підставі якого в подальшому видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що і було здійснено в даному випадку.

Доводи апеляційної скарги з приводу непроведення лікарем лабораторного дослідження як на підставу для визнання недійсним його висновку є необґрунтованими, оскільки обов`язковість проведення згаданого дослідження пов`язується виключно з випадками визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, а не алкогольного сп`яніння, як це має місце за обставин розглядуваної справи (п.7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року).

Визначення ж методів медичного огляду обстежуваної особи та достатність даних для надання відповідного висновку належить до компетенції лікаря. Разом із тим, порушень порядку проведення лікарем огляду ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, що ставили під сумнів допустимість і дійсність огляду, не встановлено. Зазначені вище висновок та акт складені лікарем закладу охорони здоров`я ОСОБА_2 у межах його повноважень за правилами, передбаченими Розділом ІІІ зазначеної вище Інструкції, з наведенням детального опису здійсненого дослідження, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає об`єктивних підстав ставити під сумнів обрані компетентним лікарем методи при здійсненні огляду та встановлені у висновку з актом результати.

Проведення огляду ОСОБА_1 лікарем у медичному закладі супроводжувалось відеофіксацією, а присутність медичної сестри під час огляду й допомога нею у фактичному застосуванні спеціального технічного приладу «Драгер» (триманні цього засобу при його продуванні ОСОБА_1 ) не є свідчить про недійсність медичного висновку й акту.

При цьому, певні допущені в медичних документах хронологічні описки в часі початку складання акта й висновку не є достатньою підставою для визнання результатів огляду в закладі охорони здоров`я недійсними, оскільки, як матеріалами справи (в тому числі даними відеозапису), так і лікарем ОСОБА_2 у суді першої інстанції підтверджено те, що висновок про перебування ОСОБА_1 був наданий після закінчення повного огляду ОСОБА_1 , що відповідає наведеним лікарем у акті послідовним дослідженням стану ОСОБА_1 .

Зазначення ж на бланках висновку й акту медичного огляду назви закладу охорони здоров`я, яка в подальшому була змінена (вказано Миргородська ЦРЛ, замість Миргородська лікарня інтенсивного лікування), не ставить під сумнів проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння компетентним лікарем КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» ОСОБА_2 , що підтверджується даними відповіді цього закладу охорони здоров`я №01-13/2506 від 12 жовтня 2023 року на запит апеляційного суду, а тому не є підставою для визнання недопустимими доказами висновку й акту лікаря.

Отже, зазначені вище докази безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і об`єктивних підстав не довіряти їм немає.

За таких обставин, доводи та підстави, з яких ставиться питання про закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_1 є водієм, що підтверджується копією посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Таким чином, суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і його представника - адвоката Сидоренка Ю.В., залишити без задоволення, а постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун