Справа№721/833/23
Провадження № 3/721/601/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Суддя Путильського районного суду Чернівецької області Стефанко У.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Путила справи про адміністративні правопорушення передбачені ст.ст. 185-10 ч. 2, 204-1 ч. 2 КУпАП:

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

25.07.2023 року о 17 год. 20 хв. прикордонним нарядом "Секрет" був затриманий ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 на відстані 5 метрів до лінії державного кордону, на напрямку 528 прикордонного знаку, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон України, на території Селятинської ОТГ, Чернівецької області, на ділянці відповідальності ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги cт.cт. 9, 12 ЗУ України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Окрім цього, 25.07.2023 року о 17 год. 20 хв. прикордонним нарядом "Секрет" був затриманий ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 на відстані 5 метрів до лінії державного кордону, на напрямку 528 прикордонного знаку, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон України, на території Селятинської ОТГ, Чернівецької області, на ділянці відповідальності ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 " під час якої вчинив злісну непокору законній вимозі військовослужбовців, а саме вдався до втечі, чим порушив ст. 34 Закону України "Про державний кордон України". Своїми ОСОБА_1 діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.ст. 185-10 ч. 2, 204-1 ч. 2 КУпАП підтверджується наступними письмовими доказами наявними в матеріалах справи.

Так згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 132488 від 25.07.2023 року, вбачається, що 25.07.2023 року о 17 год. 20 хв. прикордонним нарядом "Секрет" був затриманий ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 на відстані 5 метрів до лінії державного кордону, на напрямку 528 прикордонного знаку, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон України, на території Селятинської ОТГ, Чернівецької області, на ділянці відповідальності ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги cт.cт. 9, 12 ЗУ України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 132490 від 25.07.2023 року, вбачається, що 25.07.2023 року о 17 год. 20 хв. прикордонним нарядом "Секрет" був затриманий ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 на відстані 5 метрів до лінії державного кордону, на напрямку 528 прикордонного знаку, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон України, на території Селятинської ОТГ, Чернівецької області, на ділянці відповідальності ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 " під час якої вчинив злісну непокору законній вимозі військовослужбовців, а саме вдався до втечі, чим порушив ст. 34 Закону України "Про державний кордон України". Своїми ОСОБА_1 діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

З протоколів про адміністративні затримання від 25.07.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 об 17 год. 20 хв. 25.07.2023 року спільно ОСОБА_2 було затримано під час спроби незаконного перетину державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон. ОСОБА_1 не потребує послуг захисника, бажає захищати себе особисто та відмовився від повідомлення про затримання, в чому він особисто розписався.

З письмових пояснень ОСОБА_1 наявних в матеріалах справи вбачається, що він мав намір перетнути державний кордон України з метою подальшого працевлаштування за кордоном. Попередньо домовившись з невідомими йому людьми, номер телефону яких надав йому знайомий ОСОБА_3 , які за грошову винагороду у сумі 3000 доларів США повинні були посприяти у безперешкодному перетині державного кордону, однак в подальшому був зупинений працівниками прикордонної служби. Усвідомлював неправомірність своїх дій щодо незаконного перетинання державного кордону України.

У клопотанні до Путильського районного суду Чернівецької області, ОСОБА_1 просить справу розглядати без його участі, вину визнає.

Диспозиція ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України, в тому числі групою осіб, будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Так, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст. 9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна

Відповідно до ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Диспозиція ч. 2 ст. 185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, вчинену групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Суд враховує, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Суд також приймає до уваги, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Досліджуючи наявні в матеріалах справ докази, зокрема протоколи про адміністративні правопорушення, протоколи про адміністративні затримання, протоколи особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, враховуючи перебування ОСОБА_1 у прикордонній смузі на ділянці відповідальності ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_3 " , суд приходить до безумовного висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме у спробі незаконного перетину державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон групою осіб та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, а саме злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, доведені.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, так у даному випадку стягнення необхідно накласти в межах санкції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

На підставі викладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню винуватості ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчинених ним правопорушеннь, суд вважає, що останньому слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу, тобто в межах санкції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 27,34, 35,185-10, 204-1,221,284,285,289,294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративні правопорушення №721/833/23 провадження № 3/721/601/2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, №721/834/23 провадження № 3/721/602/2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП об`єднати в одне провадження за єдиним унікальним номером №721/833/23.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 185-10 ч. 2, 204-1 ч. 2 КУпАП, на підставі ст. 36 КУпАП призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Уляна СТЕФАНКО