КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/193/22
№ апеляційного провадження: 33/824/4712/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп.

13 липня 2023 року ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2022року подано апеляційну скаргу в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Одночасно скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 30 червня 2022 року, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи, а про існування оскаржуваної постанови стало відомо лише 14 грудня 2022 року. При цьому посилався на те, що у зв`язку з військової агресією РФ змінив місце проживання та довготривалий час проживав у м. Запоріжжі, що позбавило можливості звернутися у строки визначені Законом до суду з апеляційною скаргою, а тому вважав, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2022 року, а апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернуто.

13 вересня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2022 року, в якій він просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Також в апеляційній скарзі про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 30 червня 2022 року відносно ОСОБА_1 яке обґрунтоване тим, що копію постанови останній не отримував, у зв`язку з чим просив поновити строк на оскарження постанови суду.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, слід дійти висновку, що в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови слід відмовити, враховуючи наступне.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись десятиденний строк на апеляційне оскарження й це день винесення постанови.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03).

Також, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ від 07.07.89 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії").

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі "Устименко проти України" заява № 32053/13).

Як убачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Васильківським міськрайонним судом Київської області винесена 30 червня 2022 року у відсутність ОСОБА_1 (а.с.14).

Апеляційну скаргу на постанову суду відносно ОСОБА_1 подано лише 13 вересня 2023 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження (а.с. 29-31).

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку, скаржник зазначив, що копію постанови суду не отримував.

Між тим, указані доводи клопотання спростовується інформацією, викладеною у раніше поданому ОСОБА_1 клопотанні від 12.07.2023 про поновлення строку апеляційного оскарження, за наслідками розгляду якого постановою Київського апеляційного суду від 04.09.2023 у поновленні строку оскарження відмовлено (а.с.78-81), та у якому, за змістом, зазначено, що про існування оскаржуваної постанови скаржнику стало відомо 14.12.2022 (а.с.50-53).

З інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень, що містить загальнодоступний характер, постанову судом надіслано 04.07.2022, зареєстровано 05.07.2022 й оприлюднено 06.07.2022.

Не вважав скаржник перешкодою щодо оскарження постанови суду з причин неотримання її копії й під час подання апеляційної скарги вперше 13.07.2023.

Відповідно до матеріалів справи, 14.12.2022 ОСОБА_1 звертався до районного суду з заявою про ознайомлення зі справою № 362/193/22 та зняття її копій й того ж дня, як власноруч зазначено скаржником у заяві: зі справою ознайомлений, копії зроблено (а.с. 23).

Окрім цього, 15.12.2022 ОСОБА_1 звернувся у суд з заявою про необхідність видачі йому не копії постанови, як зазначено у розробленому бланку заяви, а закресливши слово «постанови» указав про необхідність видачі копії диску, який він і отримав 05.01.2023 (а.с.25).

Отже, 14.12.2022 ОСОБА_1 особисто знайомився з матеріалами справи й зробив її копії, а у заяві від 15.12.2022 вказав про відсутність необхідності в отримані копії постанови суду.

Учасники справи повинні добросовісно користуватися процесуальними правами та не допускати дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи та виконання судового рішення.

Разом з тим, процесуальна поведінка ОСОБА_1 не свідчить про вжиття ним заходів щодо своєчасного оскарження судового рішення.

За таких обставин, слід дійти висновку, що ОСОБА_1 мав реальну можливість реалізувати своє право на захист у справі про адміністративне правопорушення, однак ним свідомо не скористався та подав оновлену апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження на постанову суду за сплином майже в 14 місяців після закінчення строку на апеляційне оскарження.

За наведеним, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2022 року задоволенню не підлягає, а тому на виконання вимог ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу належить повернути скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку апеляційного оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А.