Справа № 587/2401/23
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2023 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП № 4 (м.Суми) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КпАП України
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,непрацюючого, паспорт громадянина України НОМЕР_1 ,
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 27 серпня 2023 року о 21-16 годині ОСОБА_1 в смт.Хотінь по вул.Центральна Сумського району керував транспортним засобом автомобілем KIA Sorento державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820», результат якого показав 0,45 %, з результатом тесту ОСОБА_1 не погодився, але у медичний заклад їхати відмовився, чим порушив п.п.2.5 ПДР України і скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні адвокат Маховик Р.В. вину ОСОБА_1 заперечував, пояснивши, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки жодних правопорушень ч.1 ст. 130 КУпАП протягом року ОСОБА_1 не вчиняв, а тому кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП є неправомірною. Крім того, згідно висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1427 від 29.08.2023 у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.
Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Диспозицією статті 130 КпАП України передбачено, що відповідальність за ст. 130 КпАП України настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, обов`язковою ознакою наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Жодних доказів, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив будь-яке з порушень, передбачених частиною першою ст. 130 КУпАП суду не надано.
Долучена до матеріалів справи постанова Ковпаківського районного суду м. Суми № 592/3104/22 від 20.01.2023 року не свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме частиною 2 статті 130 КУпАП. З даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинення правопорушення, яке було вчинене 07.05.2022 року, тобто більше року тому. Диспозиція ж частини 2 статті 130 КУпАП передбачає настання відповідальності на ч. 2 ст. 130 КУпАП саме за повторне протягом року керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Законом не передбачено повноваження суду перекваліфіковувати дії особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, відтак, ОСОБА_1 на даний час не може бути притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол відносно нього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не складався.
До того ж, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом спростовується висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1427, складеному о 00-20 годині 29.08.2023 року.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 27 серпня 2023 року, безпосередньо після складення відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 за направленням головного сержанта роти вогневої підтримки ОСОБА_2 пройшов обстеження в «Обласному клінічному медичному центрі соціально небезпечних захворювань» і у відповідності з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.
Крім того, щодо результату застосування алкотестеру Драгер 6820, який показав результат 0, 45 проміле, слід зазначити наступне.
Пункт 2.9 «a» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Як вбачається з матеріалів справи 27 серпня 2023 року о 21-16 годині ОСОБА_1 в смт.Хотінь по вул.Центральна Сумського району керував транспортним засобом автомобілем KIA Sorento державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820», результат якого показав 0,45 %, з результатом тесту ОСОБА_1 не погодився, однак відразу відмовився пройти обстеження в медичному закладі.
Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно до технічних характеристик приладу «Drager Alkotest», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/ - 0,06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле.
Статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається.
Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле.
З переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, зокрема почервоніння обличчя.
Таким чином, з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю, у повітрі, що видихав водій ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.
Отже, коли у водія були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, він заперечував вживання спиртних напоїв, був не згодний з показниками технічного приладу, про що свідчить його подальше проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, показник алкотестеру склав 0,45 проміде, що згідно норм міжнародного законодавства є природною нормою алкоголю у повітрі, що видихається, винуватість водія у порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху є недоведеною поза розумним сумнівом.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу знаходився за його кермом в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст.ст.251,252,280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності, постанова у справі повинна бути законною та обґрунтованою.
Відповідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.
Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджуються сукупністю інших досліджених доказів, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю .
Керуючись ст. 130 ч.2, п. 1 ст. 247, 283-285 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч2 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя О.А.Степаненко