ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8081/23

Провадження № 33/4820/431/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кузняка А.А., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката Гопки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 також визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, провадження в справі закрито за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп судового збору.

За постановою судді, 26 березня 2023 року о 20 год 17 хв ОСОБА_1 у порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху керував у стані алкогольного сп`яніння автомобілем «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Старокостянтинівське шосе, 6 у м. Хмельницькому; на порушення п.п.2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміни, не обрав безпечної швидкості руху, в результаті чого транспортний засіб занесло на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «Hyundai Veloster», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Після цього ОСОБА_1 на порушення п.2.10 «а» Правил дорожнього руху залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2023 року в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124 КУпАП та прийняти свою постанову, якою провадження у справі закрити на підставі ст.38 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративних стягнень; у частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП прийняти свою постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Указував, що згідно ст.6 Конвенції, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення (за аналогією), вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Посилався на те, що судом першої інстанції не дотримано процедуру судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, щодо повного, всебічного та об`єктивного її розгляду по суті та як наслідок прийнято незаконну та необґрунтовану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Щодо незаконності визнання його винним за ст.122-4 та ст.124 КУпАП звертав увагу на те, що станом на момент винесення оскаржуваної постанови сплинув тримісячний строк, визначений ст.38 КУпАП, для притягнення особи до відповідальності, з моменту вчинення ДТП.

Окремо звертав увагу на ту обставину, що п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Тлумачення абзацу 1 ст.247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст.280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, на його думку, поєднання закриття справи з одночасним визнанням винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключним рішенням.

Щодо незаконності оскаржуваної постанови в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, стверджував, що в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення.

Уважав, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів вчинення ним інкримінованих адміністративних правопорушень, факт керування ним транспортним засобом «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , не підтверджено і ґрунтується лише на припущеннях.

Окрім того, звертав увагу на ту обставину, що під час оформлення адміністративних матеріалів ним неодноразово зазначалось про те, що він не керував автомобілем «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , незважаючи на це протоколи були складені на нього.

Саме ОСОБА_3 був за кермом вказаного автомобіля та здійснював рух з Вінницького шосе в сторону Проспекту Миру в місті Хмельницькому приблизно о 20 год 10 хв 26 березня 2023 року.

На його думку, суд першої інстанції фактично переклав на себе обов`язок зі збирання доказів, надав їм неправильну оцінку та зробив висновок про його винуватість на підставі припущень та недопустимих доказів.

Однак, відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у вину, а тому суд першої інстанції не мав обґрунтованих підстав для притягнення його до відповідальності та мав закрити провадження на підставі положень ст.247 КУпАП за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кузняка А.А., які підтримали апеляційну скаргу в частині закриття справи за ч.1 ст.130 КУпАП з викладених у ній мотивів, заперечення потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Гопки В.В. проти неї, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Указаних вимог закону суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, 122-4 КУпАП, дотримався.

Диспозиція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Диспозиція ст.122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

ОСОБА_1 у судовому засіданні суду першої інстанції винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП не визнав, аргументуючи тим, що транспортним засобом не керував.

В апеляційному суді ОСОБА_1 визнав, що дійсно керував автомобілем «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , який поводив себе некоректно, внаслідок чого його занесло на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення з автомобілем потерпілого.

У результаті зіткнення відчув різкий біль у грудях, запаморочення, був у шоковому стані, отямився у батьків удома, де приймав ліки.

Окрім цього, у відеоматеріалах, які містяться в матеріалах справи чітко видно рух автомобіля «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , момент зіткнення транспортного засобу «BMW», номерний знак НОМЕР_1 та «Hyundai Veloster», номерний знак НОМЕР_2 та саме вихід із автомобіля «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , двох осіб чоловічої статі.

ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно, на відеозаписі зафіксовано, як саме він першим виходить із транспортного засобу «BMW».

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник відмовились підтримувати доводи апеляційної скарги в частині доведення винуватості за ст.122-4, ст.124 КУпАП, а тому судом вони не досліджуються та не перевіряються.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Згідно п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Тобто, законодавець чітко встановив вимоги до порядку проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в закладах охорони здоровя, що зобов`язує співробітників поліції, а також медичних працівників таких закладів дотримуватись вказаного порядку, адже за ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Згідно неї (пункт 2 розділ І) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

?запах алкоголю з порожнини рота;

?порушення координації рухів;

?порушення мови;

?виражене тремтіння пальців рук;

?різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

?поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

?поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

?лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Тому з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Звідси випливає, що час проходження такого огляду обмежений і за цією аналогією він має поширюватися й на випадок його проведення на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №081955 від 27.03.2023, складеного о 00 год 56 хв 26 березня 2023 року поліцейським роти №2 взводу №2 батальйону УПП в Хмельницькій області сержантом поліції Рябчуком О.В. випливає, що 26 березня 2023 року о 20 год 17 хв у м. Хмельницькому на вул. Старокостянтинівське шосе, 6, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW530І», у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager-0929, результат 0,67 ‰, тест № 2207, з результатом згідний, від проходження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху. за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження обставин вчиненого ОСОБА_1 порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, місцевий суд послався на такі докази:

-відомості акту огляду на стан алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення обличчя, порушення мови);

-відомості направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-тест «Drager» № 6810 (тест № 2207, проведений о 00 год 37 хв 27 березня 2023 року, результат 0,67 ‰) щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння;

-відомості постанови серії ЕАС № 6739421 від 27 березня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП;

-протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26 березня 2023 року та план-схему до нього;

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_4 ;

-письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ,

-відомості протоколів про адміністративні правопорушення та відеозаписів, які містяться в матеріалах справи.

При цьому місцевий суд зауважив, що наявність ознак алкогольного сп`яніння не спростовує й сам ОСОБА_1 , який повідомив, що він дійсно того дня не був при виконанні службових обов`язків, напередодні вживав алкогольні напої, з результатами проведеного на місці події огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» погодився. Огляд на стан сп`яніння проходив двічі: як працівник поліції та як учасник ДТП.

Проаналізувавши вказані докази, слід дійти висновку, що жоден з них не є беззаперечним та об`єктивним доказом того, що саме в момент вчинення ДТП водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Доказами відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, при перегляді справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції встановлено порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Зокрема, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Указані вимоги закону поліцейським не були дотримані.

Установлено, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП був складений о 00 год 56 хв 26 березня 2023 року поліцейським роти №2 взводу №2 батальйону УПП в Хмельницькій області сержантом поліції Рябчуком О.В. не на місці зупинки транспортного засобу, а в приміщенні ГУНП у Хмельницькій області. Він апеляційному суду пояснив, що ввечері 26 березня 2023 року надійшов виклик про ДТП, коли прибув на місце події, то водія автомобіля «BMW» там не було.

Працівники УГІ ГУНП в Хмельницькій області спільно з Хмельницьким управлінням ДВБ НПУ за характерною моделлю та кольором підошви кросівок і формою зачіски вважали, що до цієї ДТП причетний саме ОСОБА_1 , у зв`язку з чим привезли його до ГУНП в Хмельницькій області та провели огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння. Безпосередньо він провів такий огляд за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest»о 00 год 37 хв 27 березня 2023 року, результат 0,67 ‰).

Він особисто вбачав у ОСОБА_1 певні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю, почервоніння обличчя для проведення відповідного огляду. ОСОБА_1 дуже хвилювався, не міг нічого пояснити, виходив часто курити. Спираючись на свій досвід уважав, що ОСОБА_1 вжив набагато більше, ніж показав прилад «Drager Alcotest».

Відповідно до п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом №1376 від 06 листопада 2015 року, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Недотримання цих норм дає підстави для висновку про недопустимість доказів на підтвердження обставин події та доведеності вини особи у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, такий в силу приписів частини 5 цієї статті є недійсним, у зв`язку з чим, як сам акт огляду, так і результат тесту не є належними доказами вчинення ним адміністративного правопорушення.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Аналізуючи докази у даній справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в ході розгляду справи є не доведеною.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, обєктивність яких не викликала б жодних сумнівів.

При цьому, всі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відтак, суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи положення ст.251 КУпАП, оцінивши наявні в цій справі докази в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, бо суд першої інстанції зробив висновок про винуватість ОСОБА_1 виключно на підставі припущень та недопустимих доказів.

У цій частині переконливими є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , які спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.