"17" жовтня 2023 р. Справа № 363/4600/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

20 серпня 2023 року о 12 год. 20 хв. на автомобільній дорозі Вишгород Ровжи, 2 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем HYUNDAI, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 079616 від 20 серпня 2023 року, який ОСОБА_1 підписав власноруч, в графі письмових пояснень зазначив «вчора випив пиво, мусив везти собаку у лікарню»;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому міститься відмітка про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду та його особистий підпис;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до Вишгородської ЦРЛ від 20 серпня 2023 року за овстановленими ознаками запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких останні пояснили, що 20 серпня 2023 року близько 12 год. 25 хв. на автомобільній дорозі Київ Ровжі були присутніми на проходженні огляду водія ОСОБА_1 на ступінь алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер та в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що водій ОСОБА_1 відмовився, про відповідальність за ст. 130 КУпАП водій попереджений;

- даними відеозапису з місця події, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що він дійсно керував транспортним засобом HYUNDAI, д.н.з. НОМЕР_1 , на пропозицію поліцейського у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі Вишгородська ЦРЛ, жодних заперечень чи скарг не висунув, поводив себе спокійно, дана відмова є чіткою та зрозумілою, надалі відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким його було ознайомлено та у якому він залишив особистий підпис, повідомив що напередодні вживав алкогольні напої, також ОСОБА_1 був відсторонений співробітниками поліції від керування транспортним засобом;

- витягом з ІПС МВС України «Армор»;

- копією посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 обставини викладені у протоколі не підтвердив та вину не визнав, стверджував, що транспортним засобом він не керував, просто сидів у автомобілі за кермом, підійшли працівники поліції, відчули «перегар», повідомили йому що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду відмовився, оскільки не довіряв Драгеру.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Коляда М.В. заявив, що працівниками поліції було порушено вимоги ст. 268 КУпАП, а саме не ознайомлено ОСОБА_1 з його правами та обов`язками, стверджує що відмітка у протоколі про ознайомлення з правами не є підтвердженням ознайомлення, ознаки сп`яніння, що містяться у протоколі та у інших документах, є лише формальними та не підтвердженими, просив закрити провадження у справі.

Також ОСОБА_1 у судовому засіданні заявив клопотання про направлення справи на розгляд суду за місцем проживання особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 276 КУпАП (зі змінами та доповненнями) справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Таким чином, діючий КУпАП не передбачає можливості розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за місцем проживання правопорушника.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 місцем вчинення адміністративного правопорушення є автодорога Вишгород- Ровжі 2 км, що підпадає під юрисдикцію Вишгородського районного суду Київської області.

На підставі викладеного, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП до Дніпровського районного суду міста Києва слід відмовити.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд не враховує заперечення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки, як вбачається з відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, та інших доказів, ОСОБА_1 особисто підтвердив, що він керував транспортним засобом, назвав ідентифікуючі ознаки транспортного засобу, яким керував, надалі чітко та однозначно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, був повідомлений про відповідальність за відмову від проходження такого огляду, жодних заперечень чи скарг не висунув, особисто ознайомився зі змістом протоколу та підписав його, був усунутий від керування транспортними засобами.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину у тому, що він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 отримував національне посвідчення водія у сервісному центрі МВС України серії НОМЕР_3 .

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також ОСОБА_1 в разі визнання його винним, просив про відстрочку виконання постанови суду за в частині стягнення з нього штрафу строком на 12 місяців.

Відповідно до ст. 298 КУпАП - постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно ст. 307 КУпАП - штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Стаття 304 КУпАП передбачає, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Частиною 2 ст. 301 КУпАП України визначено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 303 КУпАП разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст. 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

На підставі викладеного, враховуючи скрутне матеріальне становище заявника, неможливість сплатити штраф у визначений законом строк, вважаю можливим відстрочити виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорії осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника, який є пенсіонером та щиро покаявся у вчиненому.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відстрочити виконання даної постанови в частині накладання на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень на строк 12 місяців, тобто до 17 жовтня 2024 року.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя С.В. Олійник