П О С Т А Н О В А

іменем України

09 жовтня 2023 року м. Шаргород

Справа № 152/1350/23

Провадження № 3/152/662/23

Суддя Шаргородського

районного суду

Вінницької області Славінська Н.Л.,

з участю особи, яка

притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк Донецької області, зареєстроване у передбаченому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 09.01.2018 року органом 2319, зі слів: з середньою освітою, вдови, офіційно не працевлаштованої, не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером,

- за ч.1 ст.184 КУпАП України,

встановив:

ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КпАП України, а саме: 25.09.2023 року о 19 годині у АДРЕСА_2 , ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого дитина залишила місце свого проживання.

Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено с. Слобода-Шаргородська Жмеринського району (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці Шаргородський район) Вінницької області.

Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район (з адміністративним центром у м. Жмеринка) та Тульчинський район (з адміністративним центром у м. Тульчин) у складі відповідних територіальних громад, затверджених КМУ.

Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX.

ОСОБА_3 входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.

Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.

Розгляд справи призначено на 09.10.2023 року та викликано ОСОБА_1 в судове засідання.

В суді ОСОБА_1 визнала себе винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення. Суду пояснила, що є матір`ю чотирьох неповнолітніх дітей, але тільки син ОСОБА_4 не завжди піддається її виховному впливу, гіперактивний, часто покидає домівку. Вона зверталася до лікарів психолога та невролога з приводу поведінки сина і йому встановлено діагноз гіперактивності. Має намір звернутися до лікаря для призначення медикаментозного лікування сина.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №424352 від 25.09.2023 року (а.с.1); рапортом чергового ВП №2 Жмеринського РВП від 25.09.2023 року про надходження повідомлення від ОСОБА_5 про те, що 25.09.2023 року приблизно о 19 годині 08 хвилин в м. Шаргород, по вул. Героїв Майдану, поблизу кафе «Бонжур» нею виявлено немісцевого хлопчика, 7-8-річного віку, який був брудний, голодний, босий, погано розмовляв (а.с.4); копією свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 та довідкою Шаргородської міської ради від 26.09.2023 року, з яких вбачається, що матір`ю дитини ОСОБА_2 є ОСОБА_1 (а.с.5, 6); письмовим поясненням ОСОБА_5 від 25.09.2023 року, з якого вбачається, що 25.09.2023 року приблизно о 19 годині поблизу кафе «Бонжур» в м. Шаргород вона виявила приблизно восьмирічного хлопчика, який повідомив, що батьки не знають де він, оскільки він не сказав їм про те, що пішов з дому, тому вона викликала поліцію (а.с.3).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №424352 від 25.09.2023 року складено уповноваженою особою, він відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить усі необхідні відомості, передбачені вказаною нормою закону, підписаний особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, повідомлено про розгляд справи у Шаргородському районному суді, надано право подати пояснення до протоколу, яким остання скористалася та надала пояснення на окремому аркуші (а.с.1, 2).

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.184 КпАП України, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх; об`єктивна сторона правопорушення полягає в: 1) ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (ч.1) (формальний склад); 2) вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом (ч.3) (матеріальний склад); 3) діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, (ч.4) (матеріальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку фізичні осудні особи батьки, або особи, що їх замінюють. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Частинами 1, 2 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 1 ст.184 КпАП України передбачено відповідальність за ухилення, в тому числі, батьків, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Аналіз перевірених і оцінених доказів переконують суд, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки вона ухилилася від забезпечення необхідних умов виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , який 25.09.2023 року у вечірній час залишив місце свого проживання.

Відтак, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.

З довідки-характеристики спеціаліста відділу ЦНАПу виконавчого комітету Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області від 26.09.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає в с. Слобода-Шаргородська з сім`єю, до складу якої входять троє малолітніх дітей, є внутрішньо переміщеною особою (а.с.5).

У зв`язку із наведеним вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України, у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.184, ст.ст.283, 284, 294 КпАП України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою за ч.1 ст.184 КпАП України і призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а вразі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: