Номер провадження: 33/813/1611/23
Номер справи місцевого суду: 521/1745/23
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 09.08.2023 у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у складі судді Мурзенко М.В.

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення протоколу серії ААД № 427323 від 17.12.2022 водій ОСОБА_1 17.12.2022 о 00 год. 34 хв. у м. Одесі по вул. Дальницькій, 34, керував транспортним засобом марки «KIA CERATO», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.08.2023 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

Не погодившись з наведеною постановою ОСОБА_1 , оскаржив її до апеляційного суду. В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що ані матеріали справи, ані відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом та керував транспортним засобом, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності. Також ОСОБА_1 посилається на те, що працівники поліції не надали йому можливість скористатись правової допомогою. Крім того, під час розмови з поліцейськими невідомими особами здійснювався обшук його транспортного засобу, а оскільки він є військовослужбовцем та в транспортному засобі знаходилась табельна зброя, його увагу була зосереджена саме на обшуку, а тому він не давав працівникам поліції прямої відмови щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, на думку ОСОБА_1 постійний психологічний тиск, нерозуміння дій, що вчиняють з автомобілем в якому знаходилась зброя, бажання бути присутнім під час обшуку автомобіля є також сукупністю факторів які унеможливлюють реалізацію дій спрямованих на слідування з співробітниками поліції до медичного закладу та, в свою чергу, про відмову від проходження огляду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що такі не можуть бути підставою скасування постанови суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В силу ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «KIA CERATO», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, після чого відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 427323 від 17.12.2022.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за тестом - Інструкція), визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан такого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно п. 3, 4, 7 розд. ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції, під час якого поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, або у разі незгоди такої особи пройти вказаний огляд або у разі незгоди особи з результатами огляду огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі - Правила), встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відеозапис, долучений до справи, містить фіксацію подій в обсязі, який надає підстави вважати встановленим факт адміністративного правопорушення.

Зокрема, вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції неодноразово пропонувалося пройти тест на стан алкогольного сп`яніння або проїхати у медичний заклад, останній спочатку надав згоду, а потім на чисельні пропозиції поліцейських здати тест просив повернути йому документи.

Крім того, з відеозапису вбачається, що на пропозицію пройти тест ОСОБА_1 покликав особу, яка перебувала в транспортному засобі марки «KIA CERATO», державний номерний знак НОМЕР_1 та вказував на те, що саме ця особа перебувала за кермом та він буде проходити тест на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ані матеріали справи, ані відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом та керував транспортним засобом не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки, як вбачається з відеозапису (камера 471465) 0:00:22; (камера 470405) 1:15:12 ОСОБА_1 вийшов із - за керма транспортного засобу марки «KIA CERATO», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час розмови з працівником поліції місце водія вільне.

В подальшому з відеозапису також вбачається (диск 471465):

- 0:07:00 ОСОБА_1 покликав з автомобіля, особу, яка вийшла з заднього сидіння транспортного засобу та вказував на те, що саме ця особа перебувала за кермом;

- 0:08:13 ОСОБА_1 наполягав на тому, щоб особа з автомобіля, яку він покликав, підтвердила, що саме він перебував за кермом.

Тобто, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 намагався уникнути від адміністративної відповідальності.

Під час проведення огляду транспортного засобу марки «KIA CERATO», державний номерний знак НОМЕР_1 інші особи не проявляли інтересу щодо процедуру обшуку та не піклувалися про речі, які знаходились в транспортному засобі, саме ОСОБА_1 поводив себе як особа, яка відчуває себе відповідальною за обставини зупинки.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 відповіді щодо того, хто ж кількох осіб керував транспортним засобом марки «KIA CERATO», державний номерний знак НОМЕР_1 , не надав.

Викладені обставини свідчать про те, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом та керував транспортним засобом під час його зупинки працівниками поліції.

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно того, що працівники поліції не надали йому можливість скористатись правової допомогою, то з відеозапису вбачається, що співробітник поліції після висловлення ОСОБА_1 бажання скористатись правовою допомогою не заперечував проти її надання та порадив викликати адвоката.

Склад правопорушення, який інкримінується ОСОБА_1 , складає відмова від проходження огляду та для наявності складу такого адміністративного правопорушення достатнім є саме відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння тощо.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена та є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Враховуючи те, що доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній постанові, апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а постанова суду залишається без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 09.08.2023 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова