Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/422/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Макарова Ю. І.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Гончар В.М., за участі ОСОБА_1 та його представника адвоката Міщенка А.М., розглянув в режимі відеоконференції у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Міщенка Андрія Миколайовича на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік та стягнено судовий збір в розмірі 536,80 грн. на користь держави.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 16.07.2023, о 09.50 год. в м.Світловодську Кіровоградської області по вул. Героїв України, 54, керував автомобілем марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хитка хода, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Міщенко А.М. просить скасувати постанову суду першої інстанції від 15.09.2023, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 заперечував що він керував транспортним засобом та що перебував у стані алкогольного сп`яніння, а запис в протоколі про визнання винуватості ним зроблено під впливом розгубленості, фактично під диктовку поліцейського. Також ОСОБА_1 не роз`яснено його права визначені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП у тому числі право на допомогу адвоката. Окрім цього, суд залишив без уваги те, що в протоколі зазначено час керування ОСОБА_1 автомобілем 09.50 год, тобто після того як він нібито керував т/з в стані алкогольного сп`яніння. Також ставить під сумнів відеозапис події, оскільки час проведення зйомки відрізняється від часу фактичної події. Вказує і на те, що працівником поліції був складений протокол на ОСОБА_1 , а не на ОСОБА_1 , тобто не на ту особу.

Під час апеляційного перегляду правопорушник та його адвокат посилаючись на зазначені в апеляційній скарзі обставини просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріалі справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається із оскаржуваної постанови в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та повідомив, що 16.07.2023 в ранковий час перебував у дворі будинку № 45 по вул. Героїв України, де ремонтував колесо автомобіля. До нього під`їхали працівники поліції і запитували щодо обгону на перехресті. Він дійсно 15.05.2023 на перехресті здійснив обгін мікроавтобусу та не пропустив пішохода, в чому себе визнає винуватим. Працівники поліції повідомили, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд, на що він відмовився, оскільки алкогольні напої 16.07.2023 не вживав. В той же день працівником поліції було винесено постанову про притягнення його до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Під час складення вказаних документів він розгубився, пояснення в протоколі написав під диктовку поліцейського. При цьому не зрозумів, що постанова винесена за вчинення порушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП 16.07.2023, а не 15.07.2023. Штраф за ч.2 ст. 122 КУпАП сплатив, постанову не оскаржив. Враховуючи, що 16.07.2023 він не керував автомобілем, тому у нього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами доведено, що ОСОБА_1 16.07.2023, о 09.50 год. в м.Світловодську Кіровоградської області по вул. Героїв України, 54, керував автомобілем марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хитка хода, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Даний висновок суду об`єктивно підтверджується дослідженими та перевіреними під час судового розгляду справи наступними доказами, а саме: - даними протоколу про адміністративне правопорушення від 16.07.2023 серії ААД № 049007, в якому зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено: «з правопорушенням згоден та визнаю в повній мірі свою вину»;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 375461 від 16.07.2023, згідно якої 16.07.2023 о 09.50 год. в м.Світловодську по вул. Героїв України, 54, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін ТЗ ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом, чим порушив вимоги п.п. 14.в (в) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 122 КУпАП;

- CD-R диском із відеозаписом від 16.07.2022, зафіксованим нагрудною відеокамерою працівниками поліції, який надійшов до суду разом із протоколом, з якого вбачається, що нагрудною камерою поліцейського зафіксовано відеозапис з мобільного телефону на якому здійснює рух транспортний засіб ВАЗ, який зупинився у дворі багатоповерхових будинків. Поліцейський підходить до водія транспортного засобу, який вже перебуває поряд з автомобілем та задає питання щодо здійснення водієм обгону перед пішохідним переходом, на що ОСОБА_1 надає відповіді, при цьому, будь-яких заперечень з боку останнього щодо дати вчинення порушення не надходить. Під час з`ясування обставин, поліцейський звертає увагу на наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , що останній заперечує та повідомляє, що алкоголь вживав 15.07.2023. У подальшому поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера або проїхати до медичного закладу, на що останній відмовляється та пропонує вирішити питання буз складення протоколу. Після чого, поліцейським винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП та складено протокол про вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. (а.с.2-4).

З огляду на викладене, суд вірно відхилив доводи ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом 16.07.2023, а лише перебував поряд з автомобілем у дворі будинку, оскільки вказана обставина спростовується вищеописаними доказами.

Спростовується вказаними доказами і те, що запис в протоколі про визнання своєї винуватості ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП зроблено під впливом розгубленості, під диктовку поліцейського, а також і сумнівність відеозапису події, оскільки правопорушником не оспорюються зафіксовані на відео обставини подій, які відбувались у дворі багатоповерхових будинків між поліцейськими та ОСОБА_1 щодо здійснення останнім обгону перед пішохідним переходом.

Посилання сторони захисту на те, що суд залишив без уваги що в протоколі зазначено час керування ОСОБА_1 автомобілем 09.50 год., тобто після того як він нібито керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, є безпідставними. Так протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 049007 складено 16.07.2023 о 09.50 год. в якому зазначено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 16.07.2023 о 09.45 год., також зазначено про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та в якому ОСОБА_1 власноручно зробив запис про те, що він з правопорушенням згоден та визнає в повній мірі свою вину.

За вказаних обставин саме по собі посилання адвоката та правопорушника на те, що працівником поліції був складений протокол на ОСОБА_2 , а на ОСОБА_3 , тобто допущена орфографічна помилка в написанні буки «е» замість правильної «є» не є достатньою підставою для скасування постанови суду та закриття провадження у справі.

Отже наведені і досліджені судом першої інстанції докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність у апеляційного суду відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, які були встановлені в суді.

Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання, а також об`єктивність поліцейських у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена, а зворотнього правопорушником та його захисником не доведено.

Виходячи із вище наведених та досліджених судом доказів, апеляційний суд дійшов висновку про те, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння, що передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, що також узгоджується і з вимогами ст.266 КУпАП.

Наведеними та дослідженими судом зазначеними вище доказами повністю спростовуються вимоги адвоката та правопорушника про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, вказаних в апеляційній скарзі.

Отже перевіривши матеріали справи апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 складений відповідно до ст.256 КУпАП, в ході провадження по справі дотримано вимог ст.245 КУпАП, а судовий розгляд справи проведено у відповідності до ст.280 КУпАП.

Суд, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого проступку, застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи зазначене доводи адвоката та правопорушника про скасування постанови суду за викладених в апеляційній скарзі обставин, є не обґрунтованими, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Міщенка Андрія Миколайовича залишити без задоволення, а постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.М. Гончар