ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 615/1474/21 Номер провадження 33/814/516/23Головуючий у 1-й інстанції Токмакова А.П. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Валківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Валківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до нього міру адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 27.09.2021 року о 17:10 год. він, керуючи автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої території на вулицю Коцюби в с. Костів Богодухівського (Валківського) району Харківської області, перед проїзною частиною не надав дорогу автомобілю ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався по ній, чим порушив п.п.10.2, 16.12 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з цим автомобілем. В результаті ДТП транспортним засобам спричинено механічні пошкодження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №446645 від 27.09.2021 року, складеного поліцейським СРПП Скляренко О.О., ОСОБА_2 звинувачується в тому, що 27.09.2021 року о 17:10 год. рухаючись по вул. Коцюби в с. Костів Богодухівського (Валківського) району Харківської області, керуючи автомобілем ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_2 , не обрав безпечну швидкість та рухаючись по лівій смузі допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , який виїжджав з прилеглої території.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Валківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року, та прийняти нову, якою провадження щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції в порушення закону розглянув справу без повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи, позбавивши його можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Крім того, посилається на те, що посилання в протоколі на те, що ОСОБА_1 виїжджав з прилеглої території не відповідає дійсності, оскільки останній виїжджав з вулиці Зіркової на перехрестя із вулицею Кацюби, яке є рівнозначним та нерегульованим, адже будь-яких дорожніх знаків та світлофорів на дорозі немає.

Разом із тим, посилається на те, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги той факт, що ОСОБА_2 не врахував дорожню обстановку, а саме рухався із значною швидкістю та по зустрічній смузі руху, в чому вбачається порушення п.12.1 ПДР України.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що в судовому засіданні 20.10.2021 року справу не було розглянуто, а копію постанови від 21.10.20212 року він отримав 06.11.2021 року, після чого ним 15.11.2021 року було подано апеляційну скаргу.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.09.2021 року о 17:10 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої території на вулицю Коцюби в с. Костів Богодухівського (Валківського) району Харківської області, перед проїзною частиною не надав дорогу автомобілю ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався по ній, чим порушив п.п.10.2, 16.12 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з цим автомобілем. В результаті ДТП транспортним засобам спричинено механічні пошкодження.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що фактично це встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №446688 від 27.09.2021 року, що складений в його присутності, схемою місця ДТП, фотокартками з місця події.

В цій частині суд погоджується із висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно із п.16.12 ПДР України, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Згідно із п.10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо фактичних обставин справи, а саме того, що ОСОБА_1 виїжджав не з однією з рівнозначних доріг, а з прилеглої території, яка як вулиця не вважається, не відноситься до проїжджої частини, перехрестя вул. Зіркова та вул. Коцюби знаходиться близько 80 метрів від місця ДТП, що підтверджується, зокрема, витягом із електронної карти доріг України, а тому мав дати дорогу транспортному засобу, що рухався по проїзній частині.

Доводи апелянта про те, що посилання в протоколі на те, що ОСОБА_1 виїжджав з прилеглої території не відповідає дійсності, оскільки останній виїжджав з вулиці Зіркової на перехрестя із вулицею Кацюби, яке є рівнозначним та нерегульованим, адже будь-яких дорожніх знаків та світлофорів на дорозі немає, суд не бере до уваги, адже доказами у справі таке твердження повністю спростовується, зокрема витягом із електронної карти доріг України та фотографіями з місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами.

Разом із тим, апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 дотримався вимог ПДР України щодо прийняття всіх заходів зупинки транспортного засобу та при цьому не міг об`єктивно виявити, що ОСОБА_1 буде виїжджати з прилеглої території, не надавши йому перевагу, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи доходить висновку, що ОСОБА_2 не дотримався п.12.1 ПДР України, а відтак в його діях також наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вказаний факт підтверджується належними та допустимим доказами у справі, зокрема, схемою місця ДТП від 27.09.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , фотографіями з місця ДТП та іншими доказами у сукупності. Як вбачається із обставин справи, ОСОБА_2 не був позбавлений можливості вчасно передбачити або виявити, що ОСОБА_1 буде виїжджати з прилеглої території, та вжити всіх можливих заходів для запобігання зіткненню транспортним засобів.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, постанову Валківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року в частині закриття провадження щодо ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення слід скасувати, і прийняти у цій частині нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Проте, враховуючи положення ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення на ОСОБА_2 не може бути накладено, адже правопорушення було ним вчинено 27.09.2021 року, тобто більше двох років назад. Відтак, провадження щодо ОСОБА_2 має бути закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Валківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Валківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року в частині закриття провадження щодо ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі щодо нього закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

В іншій частині постанову судді Валківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин