ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/2706/23 Суддя суду 1 інстанції Демченко І.М.
Провадження № 33/818/968/23 Суддя суду апеляційної інстанції Курило О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Попелло С.Ю., без участі правопорушниці ОСОБА_2 , з участю її захисника Жарової-Тітарьової Л.М., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.06.2023 року, допитавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.06.2023 року: ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

З постанови Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.06.2023 року вбачається, що 11 травня 2023 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_2 керувала автомобілем Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля будинку №356 по проспекту Гагаріна у м.Харкові, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території перед проїзною частиною, не була уважною, не надала дорогу транспортному засобу Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався по ній, під керуванням водія ОСОБА_1 , який також не був уважним, не дотримався безпечної швидкості руху у зв`язку з чим не впорався з керуванням та допустив зіткнення з вищевказаним автомобілем під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_2 порушила вимоги п.2.3б, п.10.2 Правил дорожнього руху, а водій ОСОБА_1 п.2.3б, п.12.1, п.12.3 Правил дорожнього руху.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.06.2023 рокута прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням діючого законодавства і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Вказує, що судом першої інстанції не було враховано дорожню обстановку, яка визначається як сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху. Крім того, наголошує, що у судовому рішенні йдеться про безпечне керування, визначення якого в Правилах дорожнього руху України взагалі відсутнє.

В контексті зазначеного просить звернути увагу на те, що матеріали справи не містять доказів перевищення встановленої швидкості руху. Апелянт зазначає, що з доданих матеріалів не зрозуміло, яким саме чином він не впорався з керуванням та як це співвідноситься з п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Апелянт вважає, що наявність ознак порушення п.12.3 Правил дорожнього руху України спростовуються матеріалами справи. Вказує, що на схемі відмічений гальмівний шлях його автомобіля, що свідчить про те, що ним вживалися заходи для зупинки транспортного засобу. Пояснює, що з урахуванням відстані на якій перед ним з`явився інший автомобіль, він не мав технічної можливості для зупинки свого транспортного засобу. Просить звернути увагу на те, що вказане також підтверджується фотографіями з місця ДТП.

Таким чином, на думку апелянта, причиною ДТП були саме односторонні дії водія іншого транспортного засобу.

На підставі вищевикладеного вказує, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи це тим, що при безпосередньому розгляді справи він не був присутній, оскільки знаходився закордоном, що підтверджується відмітками про перетин кордону, наявними в його закордонному паспорті. У зв`язку з цим був позбавлений можливості надати свої пояснення в суді першої інстанції.

Пояснює, що копію постанови отримав лише 15.08.2023 р. Саме тому ОСОБА_1 вважає, що строк на подачу апеляційної скарги може бути поновлений за рішенням суду як пропущений з поважних причин.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

У судове засідання з`явився ОСОБА_1 та його захисник адвокат Попелло С.Ю., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Напередодні судового засідання ОСОБА_1 заявив клопотання про проведення судової автотехічної експертизи.

Основним аргументом ОСОБА_1 та його захисника є те, що водій рухався по головній дорозі, був уважний та вжив всіх заходів, щоб зупинити транспортний засіб. Захисник пояснив, що у водія ОСОБА_1 була обмежена видимість через рух автомобіля ГАЗель, тому вважає, що дії його підзахисного не можуть бути у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП.

Крім того, у судовому засіданні брала участь захисник ОСОБА_2 адвокат Жарова-Тітарьова Л.М., яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та заявила клопотання про долучення до матеріалів справи фотографій з місця події, клопотання про допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , клопотання про призначення судової інженерно-транспортної (автотехічної) експертизи. Для повного, всебічного й об`єктивного дослідження всіх обставин справи задоволено клопотання про долучення до матеріалів справи фотографій з місця події та допитано у судовому засіданні вказаних осіб, які надали свої пояснення.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху. Питання щодо винуватості ОСОБА_2 судом апеляційної інстанції не вирішується, оскільки ніхто із учасників його не оспорює.

Визнаючи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №457393 від 02.06.2023 р., протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №457392 від 02.06.2023 р.; взяв до уваги схему місця ДТП від 11.05.2023 р. у якій зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди, дані про які підтверджено підписом водія ОСОБА_1 , від якого зауважень при її складанні не надійшло; протокол огляду місця події від 11.05.2023 р., письмові пояснення пасажирів автомобіля Nissan Juke ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про обставини ДТП; письмові поясненнями водія ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, заслухавши учасників справи та допитавши свідків, приходить до висновку, щопостанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.06.2023 рокупотрібно залишити без змін, апеляційну скаргу необхіднозалишити без задоволення, виходячи з наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 7 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами п.1.3 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 10.2 ПДР України передбачено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Крім того, п.2.3б ПДР України зобов`язує водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п.12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Поряд з цим, відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Таким чином, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та відібранні первинних пояснень у всіх учасників ДТП, у т.ч. водія транспортного засобу Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 погодився з пред`явленою йому претензією у порушенні ПДР України у зв`язку з цим в протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що згоден.

Крім того, в матеріалах справи містяться письмові пояснення водія ОСОБА_1 (а.с.20), який керував транспортним засобом Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та не заперечував проти порушення ПДР України, що виразилося в тому, що він не вказав, що ДТП сталося лише з вини водія автомобіля Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Про недотримання водієм транспортного засобу Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_2 , швидкісного режиму свідчить гальмівний шлях, який вбачається зі схеми місця ДТП (а.с.11), сила механічних пошкоджень транспортних засобів та пояснення свідків, допитаних у судовому засіданні.

Всі інші доводи правопорушника не знаходять свого підтвердження і спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.

Важливо наголосити, що низка рішень ЄСПЛ дійсно містить, розвиває та удосконалює підхід до обґрунтованості (вмотивованості) судових рішень.

До того ж, у пункті 34 рішення у справі «Шкіря проти України» (заява № 30850/11) ЄСПЛ повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватися виключно з огляду на обставини справи (див., наприклад, рішення у справах «Гарсія Руіз проти Іспанії» [ВП] (Garcia Ruiz v. Spain) [GC], заява № 30544/96, пункт 26, ЄСПЛ 1999-I, «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 25, від 18 липня 2006 року, «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява № 22750/02, пункти 42-47, від 15 листопада 2007року, та «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, пункти 18 і 19, від 07 жовтня 2010 року).

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) застосоване до ОСОБА_1 є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень і таким, що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення Правил дорожнього руху України та правильно притягнуто за ст.124 КУпАП до відповідальності і його посилання на невідповідність висновків судді обставинам справи є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання правопорушника про поновлення йому процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, задовольнити, поновивши вказаний строк.

Клопотання сторін про призначення судової автотехнічної експертизи по даній справі залишити без задоволення.

Постанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.06.2023 року по справі щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило