Справа № 579/1659/23
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2023 року м. Кролевець

Суддя Кролевецького районного суду Сумської області Придатко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кролевецького районного суду Сумської області Моргуна О.В. з розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП,

в с т а н о в и в :

11 жовтня 2023 року ОСОБА_1 як особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, було заявлено відвід судді Кролевецького районного суду Сумської області Моргуну О.В. заявив у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Заява обґрунтована наступним: 1) заявник звертає увагу на допущені, на її думку, недоліки у оформленні протоколу про адміністративне правопорушення; 2) заявник не погоджується з процесуальними рішеннями судді, зокрема, про допит свідків у справі про адміністративне правопорушення, а також про відмову у допиті свідка ОСОБА_2 , визнання недоцільним допиту свідка ОСОБА_3 , попри те, що ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_4 згідно з матеріалами справи про адміністративне правопорушення не вказані як свідки події і відношення до справи не мають; 3) заявник вважає, що на судове засідання безпідставно допускається ОСОБА_5 , яка нібито «жодного відношення до справи не має», попри те, що ОСОБА_6 - особа, яка, як видно з матеріалів справи, є заявником, що повідомила про скоєння адміністративного правопорушення; 4) заявник вважає необгрунтованим недопущення на розгляд справи про адміністративне правопорушення її батьків, хоча засідання не носить закритий характер; 5) заявник посилається на те, що придбала квитка на 12 вересня 2023 року, знаючи, що розгляд справи призначено на 7 вересня 2023 року, і на тому ж засіданні нею було «заявлено, що мене у місті не буде»; 6) заявник не згодна із частим призначенням судових засідань у даній справі; 7) заявник посилається на те, що суддя ОСОБА_7 «напевне знає, що у місті мене нема», але «присилає поліцейських до її батьків вранці біля 8-ї год. 26.09»; 8) заявник посилається на те, що нібито суддя ОСОБА_7 повідомив їй у судовому засіданні, що бачить її у Кролевці щодня, а також просто на вулиці «у саркастичній формі погрожує їй «надіти наручники».

Сторони повідомлені про розгляд справи належним чином, у судове засідання не з`явилися. Суддя Моргун О.В. надав письмову заяву, за змістом якої просив справу розглядати без його участі, пояснив, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП відносно ОСОБА_1 неодноразово відкладався через неявку останньої, внаслідок чого судом неодноразово забезпечувалася явка ОСОБА_1 до суду шляхом приводу, проте ОСОБА_1 ухиляється від явки до суду. Заяву про відвід вважає необгрунтованою та безпідставною.

Вивчивши заяву про відвід, та додані матеріали, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності з ч.1 ст.47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Згідно вимог ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід, слід застосувати аналогію права.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Перелік учасників провадження у справах про адміністративні правопорушення визначається главою 21 КУпАП, включаючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, законних представників та представників, захисника, свідка, експерта, перекладача.

Строки розгляду справ про адміністративні правопорушення визначаються ст.277 КУпАП, проте у будь-якому разі не можуть перевищувати строків, визначених ст.38 КУпАП. Зокрема, ч.2 ст.38 КУпАП встановлює, що, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі статтею 173 Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Виходячи з викладеного, явка в судове засідання для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є процесуальним обов`язком такої особи. У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та рішення у справі «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, судом ОСОБА_1 було піддано приводу постановами від 19.09.2023, 26.09.2023, 28.09.2023, 03.10.2023, 05.10.2023, 10.10.2023, 12.10.2023. Жодну з указаних постанов органом внутрішніх справ виконано не було, проте, як видно зі змісту заяви про відвід, ОСОБА_1 знала про призначення судових засідань на вказані дати, усвідомлювала свій абсолютний і такий, що не носить дискреційний характер для особи, яку викликано до суду, обов`язок прибувати у ці судові засідання, проте ухилялася від явки, без надання доказів поважності причин неявки.

Судом також встановлено, що ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_4 згідно з матеріалами справи про адміністративне правопорушення не вказані як свідки події і відношення до справи не мають, натомість ОСОБА_6 - особа, яка, як видно з матеріалів справи, є заявником, що повідомила про скоєння адміністративного правопорушення.

Повідомлення заявника про те, що нібито суддя Моргун О.В. повідомив їй у судовому засіданні, що бачить її у Кролевці щодня, з чого заявник робить висновок, ніби суддя «занадто уважний до її особи», а також що суддя просто на вулиці «у саркастичній формі погрожує їй «надіти наручники», заявником не підтверджені жодними доказами і, будучи оцінені у сукупності із систематичними впродовж усього тексту заяви намаганнями заявника бездоказово звинуватити свідків у ухиленні та переховуванні від мобілізації, а себе безпідставно і голослівно виставити особою, «яка системно бореться з рускім міром і ухилянтами», судом розцінюються як намагання затягнути розгляд справи шляхом усунення судді Моргуна О.В. від розгляду і, враховуючи перебіг строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, уникнути у разі доведення її вини справедливого покарання за скоєне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності судді відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Закон, враховуючи складність і різноманіття життєвих явищ, не може містити вичерпний перелік підстав для відводу судді. Однак особа, що заявляє відвід судді, повинна навести конкретні факти, що дають підставу для застосування даної норми. Це може стосуватися тих випадків, коли суддя, висловлюючи свою думку до початку розгляду справи, по суті, вже визначив тим самим своє ставлення до його результату або коли результат справи зачіпає тією чи іншою мірою інтереси самого судді або ж близьких йому людей.

Не погодження заявника з процесуальними діями та рішеннями судді у цій та інших судових справах та провадженнях може бути підставою для оскарження таких дій та рішень в установленому законом порядку, зокрема, у порядку, визначеному статтею 294 КУпАП, однак не свідчить само по собі про особисту заінтересованість або упередженість слідчого судді та не ставить під сумнів об`єктивність і не дає підстави вважати заявлений відвід обґрунтованим, оскільки в такому разі не дотримується норма щодо наявності об`єктивних чи суб`єктивних критеріїв для такого відводу.

Інших обставин, які виключають участь судді в цьому кримінальному провадженні, відповідно до ст.75 КПК України, судом не встановлено, а тому суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Моргуну О.В. не підлягає задоволенню, оскільки мотиви заяви полягають виключно у невдоволенні її процесуальними діями у іншій судовій справі.

Керуючись ст. 221, 246 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви про відвід судді Кролевецького районного суду Сумської області Моргуна О.В. по розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП відмовити за безпідставністю заявленого відводу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Придатко