Справа № 642/4778/23
Провадження №3/642/1661/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 жовтня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., розглянувши матеріали, що надійшли з управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- за ст.124, 122-4 КУпАП України, суд -

В С Т А Н О В И В:

21.07.2023 о 17 год 45 хв. в м. Харків, по вул. Полтавський шлях, 140, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не обрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на транспортний засіб Mazda 323 д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальної шкоди. Після того, як ОСОБА_1 став учасником ДТП, до якого він причетний, останній покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

Тим самим ОСОБА_1 порушив п.10.1, п.13.1 Правил дорожнього руху України, тобто правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно зі ст. 124 КУпАП відповідно до протоколу Серії ААД № 603364 від 09.08.2023, та п.2.10а Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно зі ст. 122-4 КУпАП відповідно до протоколу Серії ААД № 603365 від 09.08.2023.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Адвокатом Подвезьком Д.В. подано письмові пояснення, в яких він просить закрити провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначив, що будь-яких відносних, належних та допустимих доказів, що пошкодження автомобіля ОСОБА_3 відбулось саме 21.07.2023 і саме в місці, зазначеному в протоколі, матеріали справи в матеріалах справи немає. Зауважив, що відсутні докази самого по собі факту ДТП, а відповідно і події адміністративного правопорушення. Окрім того, доказів перебування ОСОБА_1 на місці, де відбулось ДТП, а також докази його участі в цьому ДТП та, тим більше, винуватості в його спричиненні не має. Враховуючи викладене, просив у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення закрити провадження у справі.

Суд, керуючись ст.268 КУпАП України розглядає справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у справі «UNION ALIMENTARIA SANDERSS.A. проти Іспанії» (рішення №11681/87 від 07.07.1989) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (рішення №3236/03 від 03.04.2008) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про дату і час розгляду справи, будь-яких клопотань суду не подавав, суд відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, розглядає справу у його відсутність.

Суд, дослідивши письмові матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, необхідно виходити з положень ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

Як вбачається із протоколу серії ААД № 603364 від 09.08.2023 року 21.07.2023 року о 17.45 год в в м. Харків, по вул. Полтавський шлях, 140, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не обрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на транспортний засіб Mazda д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальної шкоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.1, п.13.1 ПДР.

Із долученої до матеріалів справи схеми місця події ДТП вбачається, що на вказаному плані - схемі відображено тільки фактичне розміщення 1 го автомобіля Mazda 323 д.н.з. НОМЕР_2 водія ОСОБА_2 , відомості про знаходження ТЗ яким керував водій ОСОБА_1 відсутні взагалі, що свідчить про неповноту проведеного огляду місця ймовірного ДТП.

Жодної інформації про участь в ДТП ОСОБА_1 або про якийсь певний автомобіль під його керуванням «Схема місця ДТП, яка сталася 21.07.2023 року» не містить.

В своєму письмовому поясненні, яке долучено до матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_2 вказав, що залишив своє авто 21.07.2023 о 17.40 на парковці супермаркету РОСТ за адресою вул.Полтавський шлях, 140, повернувшись через п`ять хвилин побачив пошкодження авто в задню бокову частину з лівої сторони на корпусі залишилася біла фарба, які автомобілі стояли поруч із його автомобілем, ОСОБА_2 уваги не звернув.

Інших свідків, чи очевидців, які б вказували на те, що саме водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ допустив зіткнення- пошкодження припаркованого в той час автомобіля Mazda, після чого залишив місце ДТП не було встановлено.

Відповідно до рапорту інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Х/о ДПП ст. л-та поліції Слюсара Д. В. начальнику Управління патрульної поліції від 21.07.2023 року - в ньому відсутня інформація, що на автомобіль Mazda 323 (держ. номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 наїхав саме автомобіль BMW Х5 (держ. номер НОМЕР_3 ) і під керуванням саме ОСОБА_1 .

Крім того, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 28 травня 2020 року справа №524/4668/17, від 20 травня 2020 року справа №524/5741/16-а.

Слід наголосити, що в протоколі зазначено власником автомобіля BMW Х5 (держ. номер НОМЕР_3 ) є ОСОБА_4 , однак жодних доказів на підтвердження цього матеріали не містять. Так само, як і відсутні докази, що за кермом даного автомобіля був ОСОБА_1 відносно якого були складені протоколи.

З диспозиції ст. 124 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.10.1 ПДР України - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З урахуванням сукупності досліджених судом доказів, зокрема протоколів, схеми місця події, пояснень потерпілого та повідомлення, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідками ДТП а саме механічного пошкодження припаркованого автомобіля Mazda 323 (держ. номер НОМЕР_2 ).

За результатами судового розгляду справи відносно ОСОБА_1 судом встановлені обставини, які беззаперечно вказують на необґрунтованість висновку поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, що наслідком ДТП стали саме протиправні дії вказаної особи та відповідно щодо наявності в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується дослідженою судом схемою дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовано положення тільки одного автомобіля та характером пошкоджень ТЗ.

Працівником поліції належним чином не проведено сам огляд місця події, зокрема не встановлено, чи мало місце відеоспостереження розташованого на приміщеннях, будівлях де в той час знаходились ТЗ та отримання відповідної інформації. Також не встановлено очевидців події, відсутній належний огляд обидвох транспортних засобів на предмет пошкодження. Фактично план - схема складено поверхово. .

Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які стали наслідком ДТП, що спричинило пошкодження транспортного засобу при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, та спростовується самим характером механічних пошкоджень автомобіля.

За таких обставин, з урахуванням положень п.10.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України, відсутні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП, що дає суду підстави зробити висновок про недоведеність вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Об`єктивною складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, оскільки в ході судового розгляду суду не надано достатніх та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 вищевказаного порушення, а тому відсутня складова вищезазначеного правопорушення.

Враховуючи обставини, які встановлені в ході судового розгляду вказаної адміністративної справи, вважаю, що наслідки у виді ДТП не перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із діями водія ОСОБА_1 ..

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що вина гр. ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Окрім того як вбачається із протоколу серії ААД № 6033656 від 09.08.2023 року 21.07.2023 ОСОБА_1 після вчинення ДТП залишив місце пригоди до якої був причетний, чим порушив п.2.10 А ПДР.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП полягає у залишенні, зокрема, водіями транспортних засобів, на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, а суб`єктивна ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Пунктом 2.10 (а) Правил дорожнього України визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

ОСОБА_1 не мав умислу на залишення місця ДТП, оскільки він вказагалі причетним до такого і не був.

З огляду на викладене, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні фактичні дані, які б поза розумним сумнівом доводили винність ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, ураховуючи зміст складеного протоколу та додані до нього докази, встановлено підстави для висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами не доведена.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130, 247 ч.1 п.1, 254, 256, 266, 276-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-4 та ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.за відсутності в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя А.М. Гримайло