Справа № 373/2051/23
Номер провадження 3/373/941/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Свояк Д.В., з участі заступника командира роти з МПЗ Котенка В.В., розглянув матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Полтава, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем, 03.10.2023 о 17:30, в умовах особливого періоду, перебуваючи у добовому наряді, виконував обов`язки старшого спостерігача поста візуального спостереження №1 військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

В суді ОСОБА_2 визнав свою вину у скоєному та щиро розкаявся у вчиненому, просив розстрочити штраф, оскільки його мати захворіла та потребує операції, а також він сам потребує лікування, про що надав копію виписки зі своєї історії хвороби. Зазначив, що його грошове забезпечення становить 21000 грн. Повідомив, що з рішенням про накладення на нього стягнення у виді догани та характеристикою, що додана до протоколу, його не ознайомлювали та з останньою він не погоджується.

В суді обставини справи підтвердились протоколом про адміністративне правопорушення №96 від 04.10.2023 та письмовими матеріалами справи, у тому числі в копіях: витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №629 від 05.07.2023; витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №191 від 30.06.2023; поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 ; протоколом медичного огляду №518 від 03.10.2023; витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №227 від 03.08.2023; військовим квитком ОСОБА_1 ; службовою карткою ОСОБА_1 ; службовою характеристикою ОСОБА_1 ; витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №291 від 04.10.2023

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.3 ст.17220 КУпАП, як виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014. Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не ухвалював, а тому дію особливого періоду не припинено.

Підстав для звільнення від відповідальності ОСОБА_1 чи закриття справи суд не вбачає.

Обставини, які пом`якшують відповідальність: щире каяття.

Обставини, які обтяжують відповідальність: не виявлено.

На підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, звільнені від сплати судового збору у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частинами 1 2 ст. 2 КУпАП передбачено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Згідно з ч.1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

У постанові ВС від 06.02.2021 у справі № 263/10894/20 зроблено висновок про те, що відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, суди в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство.

Слід зазначити, що процесуальні відмінності між провадженнями в межах КК й КПК України та КУпАП викликані переважно різницею в суспільній небезпечності правопорушень, які є підставою для адміністративної та кримінальної відповідальності - за вищої суспільної небезпеки правопорушення, настають суворіші санкції.

При цьому, мінімальний розмір штрафу, передбаченого санкцією ч.3 ст.17220 КУпАП, становить 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись засадою верховенства права, при призначенні стягнення у цій справі суд враховує обставини справи, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, а також особу винного.

Відповідно ч. 2 ст.301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Дане питання розглядається судом у встановлений законом строк. Відповідне рішення може бути оскаржене у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи, суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Зазначене дає підстави для застосування за аналогією вищенаведених положень законодавства у частині розстрочки виплати призначеного судом стягнення у виді штрафу.

Зважаючи на матеріальний стан ОСОБА_1 , те що його мати потребує лікування, а також він має поганий стан здоров`я та потребує медикаментозного лікування, у тому числі за власний рахунок, отримує грошове забезпечення у сумі 21000 грн на місяць, суд дійшов висновку про можливість розстрочки виконання постанови суду на строк чотири місяці.

Статтею 303 КУпАП передбачено, що у разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст. 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Зазначене дає підстави для висновку, що у разі застосування інституту розстрочки виконання виплати призначеного судом стягнення у виді штрафу також строк давності виконання постанови підлягає зупиненню на відповідний строк розстрочки.

З врахуванням викладеного, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.3 ст.17220 КУпАП, згідно зі ст. 33, 252, 283 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.17220 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату суми штрафу розміром 17000 (сімнадцять тисяч) гривень строком на 4 (чотири) місяці з виплатою штрафу по 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Перебіг строку давності виконання постанови у частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя Д. В. Свояк