Справа № 740/5426/23
Провадження № 3/740/2668/23
ПОСТАНОВА

іменем України

19 жовтня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Царенка А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водій ТОВ"Агропрогрес", зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.130, ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №005146 ОСОБА_1 18 серпня 2023 року о 23 год 55 хв в смт. Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області по вул. Центральна, 1, керував транспортним засобом ЗАЗ ТF 699р, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови і координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності лікаря, висновок №54 від 19.08.2023, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №860901 ОСОБА_1 19 серпня 2023 року в смт. Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області по вул. Центральна, 1, не виконував неодноразове законне розпорядження (вимогу) про припинення правопорушення, шарпав працівника поліції, поводив себе зухвало та неадекватно, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП, не визнав та пояснив, що 23.07.2023 поламав кістки на стопі правої ноги, до 21.08.2023 перебував у гіпсі на правій нозі до коліна, і керувати автомобілем не мав фізичної можливості. Ввечері 18.08.2023 він разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його автомобілі Део Ланос їхали від його сестри у Лосинівці, де він вживав небагато алкоголю. За кермом був ОСОБА_3 , який мав відвезти його до дому. У центрі села зупинилися, щоб випити кави. У цей час ОСОБА_3 зателефонував знайомий і попросив допомоги зібрати зерно, яке через відкритя борту у вантажівці у нього висипалося. ОСОБА_3 забрав ключі від автомобіля і пішов городами допомагати знайомому. Їхати на автомобілі не стали через погану дорогу та необхідність їхати в об"їзд, а пішки городами набагато ближче. Біля автомобіля залишився він на передньому пасажирському сидінні та ОСОБА_2 позаду. У цей час під"їхали поліцейські та зауважили про порушення ними комендантської години, гучну музику з автомобіля, попросили документи. Він відмомився виходити з автомобіля, посилаючись на травму ноги, і будь-яких інших вимог поліцейських, окрім як вийти з авто, яким би він не підкорився, не було. Коли хотів пред"явити паспорт на телефоні у "Дії", то поліцейський вихопив телефон з рук, на що він обурився і зазначав, що собі поліцейські дозволяють, але не шарпав поліцеських, не вів себе зухвало. Надалі поліцейські силоміць дістали його з автомобіля, на землі вдягнули на руки кайданки, посадили у автомобіль поліції і відвезди у Ніжин у лікарню, де лікар виміряла йому тиск, пульс, він повідомив, що не їхав за кермом і ніякого медичного огляду проходити не буде, поліцейські спілкувалися з медиками та вони писали якісь документи. Потім його відвезли у відділ поліції у Ніжині, а згодом серед ночі відвезли на залізничний вокзал, звідки його приїхав і забрав ОСОБА_3 .

У письмових поясненнях ОСОБА_1 , відібраних 19.08.2023 поліцейським, ОСОБА_1 зазначив, що знаходився у транспортному засобі у якості пасажира, водій відійшов по своїм справам, тут під"їхала поліція і насильно зв"язала кайданками.

Свідок ОСОБА_3 надав пояснення, що є товаришем ОСОБА_1 . Підтвердив, що у ОСОБА_1 була зламана нога, і на час перебування його у гіпсі свій автомобіль він віддав йому та при потребі і за можливості він возив ОСОБА_1 . Так, ввечері 18.08.2023 віз ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від сестри ОСОБА_1 у Лосинівці до нього до дому. Зупинилися в центрі села випити кави. Він на прохання знайомого пішов допомогти йому зібрати зерно, що висипалося з борту вантажівки, а коли хвилин через 40 повернувся ОСОБА_1 біля автомобіля не було, а ОСОБА_2 повідомив, що його забрали поліцейські. Пізніше, цієї ж ночі, забирав з вокзалу у Ніжині ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_2 надав пояснення, що є товаришем ОСОБА_1 . Підтвердив, що у ОСОБА_1 була зламана нога. Ввечері 18.08.2023 він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на автомобілі ОСОБА_1 їхали від сестри ОСОБА_1 у Лосинівці, де він вживав небагато алкоголю. За кермом був ОСОБА_4 , який мав відвезти їх по домівкам. У центрі села зупинилися, щоб випити кави. У цей час ОСОБА_3 відійшов, а під"їхали поліцейські та зауважили про порушення ними комендантської години, попросили документи. Поліцейські силоміць дістали ОСОБА_5 з автомобіля, вдягнули на руки кайданки, посадили у автомобіль поліції і відвезли.

У акті огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказано наявні ознаки алкогольного сп"яніння у ОСОБА_1 , та що від огляду на стан сп"яніння відмовився.

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп"яніння зазначено про направлення до Ніжинської ЦМЛ ОСОБА_1 .

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.08.2023 під час огляду о 00 год 40 хв 19.08.2023 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (клінічно).

Зі змісту рапорта інспектора ВРПП Ніжинського РВП Романенка Р.С. вбачається, що 18.08.2023 під час несення служби ГРПП №1 близько 23:55 год в смт Лосинівка по вул.Центральна, 1, було зупинено транспортний засіб ЗАЗ під керуванням ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп"яніння, під час перевірки останній чинив опір законним вимогам працівників поліції, вів себе зухвало, погрожував, були застосовані кайданки, проведено огляд автомобіля на предмет наявності заборонених речей, порушника доставлено до Ніжинського РВП для складення адміністративних матеріалів, автомобіль залишено на місці зупинки.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надано інформаційну довідку з електронної системи охорони здоров"я про тимчасову непрацездатність з 24.07.2023 по 21.08.2023, лікар-ортопед-травматолог КНП "Ніжинська ЦМЛ ім. М. Галицького".

Як вбачається з матеріалів справи, постановою суду 25.08.2023 у порядку ст. 278 КУпАП протокол серії №005146 від 19.08.2023 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП повернутася до Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області для усунення недоліків, а саме у зв"язку з тим, що у графі «до протоколу додаються» зазначено, що до нього додаються, зокрема відео з бодікамери, проте згідно акту, складеного при реєстрації документів, що надійшли до суду, відеозапис на доданому диску не відтворюється.

Протокол серії №005146 від 19.08.2023 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП повторно надійшов до суду 12.09.2023 з доданим до нього оптичним диском для лазерних систем зчитування. Спроби відтворити у судовому засіданні відеозаписи виявилися безуспішними.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, однією з обставин, що підлягає встановленню для наявності об"єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченогоо ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом особою.

В силу ст. 251 КУпАП протокол про адміністартивне правопорушення є доказом у справі.

Однак, сам по собі протокол з викладеним у ньому твердженням про керування особою транспортним засобом, у разі коли особа це запаречує у своїх поясненнях, які за змістом ст. 251 КУпАП також є доказом у справі, не є достатнім доказом на підтвердження цієї обставини, якщо зазначене не підтверджується іншими прямими чи непрямими доказами.

Прямих, беззаперечних доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, чи сукупності непрямих, на основі яких можливо було б дійти обгрунтованого висновку про керування ним транспортним засобом, матеріали справи не містять.

На наданому після поверння судом для усунення недоліків Ніжинським РВП оптичному диску відеозаписи не відтворюються.

Пояснення ж ОСОБА_1 про те, що він був пасажиром, узгоджуються з поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

У поясненнях, відібраних відразу після події 19.08.2023, ОСОБА_1 заперечував керування автомобілем. Тому суд не вбачає непослідовності у першочергових поясненнях ОСОБА_1 , та наданих суду.

Оскільки у доказах поданих органом, що склав протокол, не зафіксовано момент зупинки автомобіля, спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими, є не спростованими пояснення ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, про що зазначили і свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доводиться сукупністю наявних у справі доказів, які не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у суду обгрунтований сумнів.

Щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП суд ураховує, що стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України N 8 від 26 червня 1992 року "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст. ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

На підтвердження обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП, Ніжинським РВП ГУНП в Чернігівській області до суду надані вищенаведені докази та протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, із його змісту неможливо встановити, від виконання законної вимоги (розпорядження) працівника поліції про припинення якого правопорушення відмовився ОСОБА_1 . При описі суті правопорушення у протоколі містяться загальні фрази, з яких неможливо зробити висновок щодо об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі N 36673/04 "Малофєєва проти Росії" та від 20.09.2016 року у справі N 926/08 "Карелін проти Росії", Європейський суд з прав людини зауважив, що "… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...".

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи.

У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Відповідно до положень ст. 1 та ч. 1 ст. 2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.185 КУпАП, не доведена беззаперечними і достатньо вагомими та узгодженими доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаних адміністративних правопорушень.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст.251, 255, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М. Карпусь