Єдиний унікальний номер 205/9256/23
Номер провадження3/205/4274/23
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
Провадження № 3/205/4274/23 Справа № 205/9256/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Калініченко Г. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №263409 від 24.08.2023 ОСОБА_1 24 серпня 2023 року о 23 годині 45 хвилин керував автомобілем Деу Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Миколи Лояна, біля будинку №46 в м. Дніпро з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин та зазначив, що дійсно у вказані дату та час безпідставно був зупинений працівниками поліції, які одразу ж стали пропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. При цьому, коли він сумнівався у доцільності проходження такого огляду працівник поліції роз`яснив йому, що він має право пройти самостійно такий огляд у наркодиспансері, однак на нього буде складено протокол на що він погодився і зазначив, що пройде такий огляд самостійно. Крім того, ОСОБА_1 надав для огляду медичний висновок щодо результатів його огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого останній не перебуває у стані будь-якого сп`яніння.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи клопотання захисника, вислухавши думку учасників розгляду справи, доходить наступних висновків.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. п. 4, 6, 7 розділу Х «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На виконання вказаних вимог закону, до протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції було долучено відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до якого судом встановлено наступні обставини.

Так, вказаний відеозапис розпочинається з того, що працівники поліції, ймовірно зупинивши автомобіль Деу Ланос під керуванням ОСОБА_1 , без зазначення будь-яких підстав та ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння з застосуванням спеціальних технічних засобів та зазначає, що він може відмовитись від проходження такого огляду та пройти його самостійно у будь-якому наркологічному диспансері, однак на нього буде складено протокол.

В подальшому ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в результаті чого на нього було складено протокол.

Крім того, суд звертає увагу на вислови працівника поліції щодо можливості «порішати питання з протоколом в суді», що суд розцінює як запевнення особи, що притягується до адміністративної відповідальності у можливості уникнути покарання за надання неправомірної вигоди.

Аналізуючи вищевикладений доказ та обставини встановленні на підстав нього, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, працівниками поліції було грубо порушено вимоги ч. 3, 4 ст. 266 КУпАП та розділу ІІІ Інструкції, оскільки останні не забезпечили доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння.

При цьому, суд зазначає, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правом особи, однак вказана відмова має наслідком не лише складання протоколу, як зазначив працівник патрульної поліції, а й утворює склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, який за своєю об`єктивною стороною відрізняється від керування особою транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Посилання поліцейського на можливість ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння самостійно та надати такий висновок до суду, суд розцінює як провокацію на відмову останнього від проходження такого огляду у встановленому законом порядку, оскільки останньому не роз`яснено належним чином наслідків такої відмови та введено в оману щодо можливості подання такого висновку до суду, що вплине на результати розгляду протоколу.

Саме з вказаних підстав, суд не приймає, як доказ невинуватості ОСОБА_1 медичний висновок щодо результатів огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого у останнього не виявлено будь-яких ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння, оскільки, у даному випадку, в порушення ОСОБА_1 ставиться п. 2.5 ПДР України, тобто відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Надаючи оцінку таким діям працівників поліції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом... зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Дослідивши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, їх поведінку та обстановку, яка склалась на місця події, суд доходить висновку, що в їх діях була провокація відносно ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення.

З цього питання суд зазначає, що для відмежування провокації від допустимої поведінки Європейський суд з прав людини виробив ряд критеріїв, такі як: a) змістовний критерій, b) процесуальний критерій.

При цьому під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

У рішенні «Лучанінова проти України», № 16347/02, від 09 червня 2011 року, пункти 39, 40 ЄСПЛ, зазначив: «Суд зауважує, що заявницю було визнано винною у вчиненні дрібної крадіжки. Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таке правопорушення передбачалось стягнення у вигляді штрафу або виправних робіт. З огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року). Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці Тростянецьким районним судом,- штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру.

Відповідно Суд доходить висновку, що стаття 6 Конвенції є застосовною у цій справі та відхиляє заперечення Уряду у цьому відношенні».

У своєму рішенні «Банніков проти Росії» на обґрунтування факту порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод ЄСПЛ посилається на своє рішення «Худобін проти Російської Федерації», «Тейшейро де Кастро проти Португалії», правовий висновок в яких зводиться до вислову «правопорушення не було б скоєно, як би не було спровоковано».

Так, для визначення провокації злочину ЄСПЛ встановив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупівлі, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.

Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (постанова Касаційного кримінального суду Верховного суду, зокрема, що у постанові від 08 квітня 2020 року, справа № 164/104/18).

Отже, дослідженими матеріалами цієї справи встановлено, що працівники поліції ввели в оману ОСОБА_1 щодо наслідків відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а в подальшому інкримінували йому цей факт, як об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріалами справи підтверджується той факт, що ОСОБА_1 ввели в оману щодо наслідків відмови від проходження огляду та дане правопорушення не було б вчинено, якби останньому не було роз`яснено право пройти вказаний огляд самостійно. У зв`язку з чим, такі дії працівників поліції призвели до несправедливості провадження в цілому, оскільки правопорушення не було б вчинене без їх активної участі у ньому.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ч. 1 ст. 254 КУпАП).

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення відмова від проходження медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння та спеціального суб`єкта водія.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак в наявності яких має переконатись посадова особа, яка складає відповідний протокол про адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин дії інспектора поліції, в порушення вимог вищезазначених положень закону, містили формальний характер, інспектор ввів в оману ОСОБА_1 щодо наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Інші докази по справі, які суд першої інстанції поклав в основу постанови, є похідними і визнаються недопустимими за принципом «плодів отруєного дерева».

Отже, доводи ОСОБА_1 , викладені в судовому засіданні щодо тієї обставини, що він був введений в оману щодо можливості самостійно пройти такий огляд є обґрунтованими і об`єктивно підтверджуються відеозаписами наявними в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, суд не входить в обговорення інших доводів ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом, підстав для його зупинки та порушення вимог Інструкції.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України) (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Отже, враховуючи викладене вище, апеляційний суд доходить висновку про відсутність інкримінованого працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відтак, суд вважає, що провадження у справі має бути закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Керуючись ст. ст. 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Г. П. Калініченко