ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2023 Справа №607/19339/23

Провадження № 3/607/7978/2023

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши в м. Тернополі матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаює за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №200576, 29 вересня 2023 року близько 13 год. 50 хв. громадянин ОСОБА_1 перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою АДРЕСА_1 , вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно сина громадянина ОСОБА_2 , 2013 року народження, своєї співмешканки громадянки ОСОБА_3 , 1990 року народження, а саме ображав нецензурною лайкою, принижував честь та гідність, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному та фізичному здоров`ю. Правопорушення вчинене повторно протягом року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив, що 29 вересня 2023 року жодних дій, які б підпадали під ознаки домашнього насильства відносно ОСОБА_2 не вчиняв.

Допитаний в судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_2 , в присутності своєї матері ОСОБА_3 , вказав, що 29 вересня 2023 року ОСОБА_1 дій, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не вчиняв. ОСОБА_2 пожалівся сусідці про вчинення останнім домашнього насильства 29 вересня 2023 року, оскільки був наляканий. ОСОБА_1 раніше застосовував до нього фізичне насильство, а в той день мати хотіла, щоб вони помирилися.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, згідно якої настає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Отже, вказаною статтею передбачена адміністративна відповідальність за насильство в сім`ї, яке виявляється в трьох видах: фізичне, психологічне, економічне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №200576 від 29 вересня 2023 року, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення психологічного та фізичного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, особою, яка склала протокол серії ВАВ №200576 від 29 вересня 2023 року, в якості доказів долучено:

- заяву ОСОБА_3 від 29 вересня 2023 року, згідно якої остання просить притягнути до відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які здійснюють не правдиві виклики на лінію «102»;

- заяву ОСОБА_6 від 29 вересня 2023 року, згідно якої остання просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1 по факту вчинення ним домашнього насильства відносно ОСОБА_2 ;

- письмові пояснення ОСОБА_4 від 29 вересня 2023 року, згідно яких 29 вересня 2023 року ОСОБА_7 звернувся до неї за допомогою та вказав, що боїться перебувати з ОСОБА_1 в одній квартирі, оскільки останній його б`є.

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 29 вересня 2023 року, згідно яких остання повідомляє, що її син ОСОБА_7 здійснює конфлікти з нею та ОСОБА_1 та погано себе поводить;

- форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 29 вересня 2023 року, згідно якої постраждалою особою є ОСОБА_2 , а кривдником ОСОБА_1 . З даної форми вбачається, що поліцейський уповноважений підрозділу поліції провів оцінку ризиків стосовно кривдника;

- копією термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 серії АА №162323;

- витягом з ІПНП - рапортом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 29 вересня 2023 року, який узгоджується з відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №200576 від 29 вересня 2023 року;

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2022 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Проте, твердження викладені у цих документах спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , наданими ним в судовому засіданні. Саме їм суд надає перевагу, враховуючи, що такі отримані судом безпосередньо.

Дослідивши вказані матеріали справи, суд дійшов висновку, що в них відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, саме 29 вересня 2023 року.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Таким чином, до матеріалів не долучено будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 дійсно вчиняв 29 вересня 2023 року будь-які дії психологічного та фізичного характеру, пов`язані з домашнім насильством.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини».

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає що в даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки суду не надано жодного доказу, з якого вбачалося б, що 29 вересня 2023 року близько 13.50 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, принижував честь та гідність, у зв`язку із чим провадження в даній справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 173-2, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. В. Делікатна