Справа № 333/5856/23
Провадження № 3/333/2316/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик Вікторія Борисівна, за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Кравченка О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , командир відділення, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

08.07.2023 року, о 20 год. 50 хв., в м. Запоріжжі, по вул. Олімпійська, біля буд. 18, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MERSEDES-BENZ VITO 109 CDI, державний номерний знак НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом не впевнився, що не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб та скоїв наїзд на електроопору, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, травмованих немає, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його інтереси в судовому засіданні, що відбувалося 05.10.2023 року, представляв адвокат Кравченко О.П., який зазначив, що вину ОСОБА_1 не визнає, у засідання не зміг прибути через військову службу, він з ним спілкувався лише телефоном. Щодо суті правопорушення, то зазначив, що ніхто зі свідків та поліцейських не бачив моменту зіткнення автомобіля з електроопорою. ОСОБА_1 використовує автомобіль як у власних цілях, так і на службі, наразі він перевозить запчастини, тому автомобіль був пошкоджений саме там. Дійсно, 08.07.2023 року, ОСОБА_1 був у відпустці і ввечері вирішив поставити автомобіль в гараж, але цього не зміг зробити, тому що йому завадила дружина і він пішов додому спати. Відеофіксація додана до протоколу не містить доказу зіткнення автомобіля з електроопорою і доказу керування саме ОСОБА_1 автомобілем, відео триває понад три години, але на ньому зафіксовані покази свідків, процес складання протоколу, крім того, поліцейські надиктовують свідкам, що саме необхідно писати в поясненнях. На місці нібито зіткнення не було навіть скла. Матеріали справи не містять протоколу огляду транспортного засобу і взагалі доказів вчинення самої пригоди. Просить провадження у справі закрити за відсутністю події і складу правопорушення, про що адвокатом подано письмове клопотання.

У судове засідання, призначене на 06.10.2023 року інспектор патрульної поліції, не з`явився.

Всебічно та об`єктивно дослідивши обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, незважаючи на невизнання ним вини, повністю доведена у судовому засіданні наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 047105 від 08.07.2023 року, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, який відповідає вимогам статті 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.07.2023 року з фототаблицею, якою зафіксоване місце дорожньо-транспортної пригоди, положення транспортного засобу, напрямки руху, механічні пошкодження транспортного засобу MERSEDES-BENZ VITO 109 CDI, державний номерний знак НОМЕР_2 , зокрема пошкодження заднього правого крила, задньої фари, заднього бамперу.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні надала пояснення про те, що вона мешкає у дворі, де трапилась дана пригода. 08.07.2023 року ввечері, вона з дитиною вийшли гуляти на дитячий майданчик, двір великий і там постійно гуляє багато діток з батьками. Близько 20-00 год. вона почула «голосний бах», спочатку, враховуючи воєнний стан, не зрозуміла, але відразу ж почула автомобіль, який дуже газує. Це відбувалось через чотири під`їзди від неї, усі дуже злякались, побачили, що автомобіль MERSEDES врізався в опору, розбив задню фару. Потім автомобіль почав їхати по бордюрах, вона зрозуміла, що за кермом нетверезий водій. При виїзді з двору автомобіль зупинився, до машини відразу ж побігли чоловіки, почали витягати водія із за керма, проте той «спав на рулі», на ногах майже не стояв, підбігла дружина водія, почала його тягти до під`їзду, запевняла оточуючих, що це не він врізався в опору і машина вже була розбита. Люди викликали поліцію, а водія дружина завела додому. Потім надавали покази поліції.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні надав пояснення про те, що мешкає у сусідньому будинку з місцем, де трапилась пригода. 08.07.2023 року о 20-00 год. він знаходився із своєю дружиною і дітьми на майданчику біля будинку. Почув зіткнення автомобіля з перешкодою, це було в 30 метрах від нього. Відразу ж пішов туди, тобто через одну хвилину, був на місці події, і побачив як з-зі керма автомобіля MERSEDES жінка намагається витягти чоловіка. В автомобілі була розбита фара і ще трохи позаду біля фари. Уламки фар булого та оранжевого кольору він особисто бачив на місці зіткнення автомобіля з електроопорою. Дружина просила чоловіка зупинити машину і нікуди не їхати, проте той штовхнув її і почав знову рух. Виїхав на зелену зону до під`їзду, ривками намагався розвернутись, було зрозуміло, що водій в стані алкогольного сп`яніння, він неодноразово заїжджав на бордюри, оточуючи, особливо мами з дітьми злякались, так як він прямував в сторону дитячого майданчика. Потім різко автомобіль зупинився при виїзді з двору, він відразу ж побіг туди, побачив, що водій «лежить на рулі» обличчям, інші люди вимкнули зажигання та забрали ключі. Знов підбігла дружина водія, і намагалась усіх заспокоїти і запевняти, що її чоловік нікуди не врізався і все гаразд. Сусіди викликали поліцію. Він допоміг дотягти водія до під`їзду, бо той навіть на ногах ледве стояв, і дружина його повела додому. Потім він та інші надавали покази поліції.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 10.9 Правил дорожнього руху передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Суддя розцінює критично пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо невизнання вини, у вчиненні зазначеного правопорушення, оскільки вони спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди та поясненнями свідків, наданими на місці дорожньо-транспортної пригоди та в судовому засіданні. Також суддя вважає, що невизнання ОСОБА_1 вини, в той час коли письмові докази, пояснення свідків, свідчать про протилежне, є його способом захисту і спробою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи представника щодо відсутності відомостей про пошкодження транспортного засобу на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджує непричетність останнього до дорожньо-транспортної пригоди, вважаю безпідставними, оскільки поліцейським зафіксовано у схемі місце дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортного засобу та прив`язку до місцевості, а свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пояснили, що у автомобіля була розбита фара. Доказів, що на час дорожньо-транспортної пригоди даний автомобіль вже мав дане пошкодження, як про це надав пояснення представник ОСОБА_1 адвокат Кравченко О.П., судді не надано.

Отже, перевіривши доводи представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в частині відсутності доказів провини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, суддя приходить до висновку, що вони є надуманими і безпідставними, оскільки об`єктивно спростовуються доказами, не довіряти яким, підстав немає.

Таким чином, суддя належним чином встановив всі обставини, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП підлягають застосуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, суддя, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення зазначений як військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , даний факт підтверджено його представником, вважаю за можливе, враховуючи відсутність посвідчення чи довідки у матеріалах справи, на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнити останнього від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 124, 283, 284, 287-289 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О ВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

(отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Вікторія Борисівна Кулик