Справа №345/4648/23
Провадження № 3/345/1594/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2023 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 588776 від 11.09.2023, в якому зазначено, що ОСОБА_1 11.09.2023 року о 00 год. 20 хв. в м. Калуш по вул. Івано-Франківській керував транспортним засобом DAF д.н.з. НОМЕР_2 з причіпом KOGEL д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нечітка розмова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці чи в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. Його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 прибув в судове засідання 25.09.2023 р. Йому була вручена пам`ятка про права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Він ознайомився з матеріалами справи та отримав їх копії. За його клопотанням розгляд справи було відкладено на 12.10.2023.

В судовому засіданні 12.10.2023 ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адмінправопорушення, яке йому інкримінується. Розповів, що ввечері 10.09.2023 будучи тверезим він їхав на вантажному автомобілі разом із ОСОБА_2 . Оскільки, вже наближалась комендантська година, то він запаркував автомобіль біля заправки "ОККО" перед містом Калуш. Після цього вечеряв та випив пляшку пива. Коли після опівночі приїхали працівники поліції, то він сидів в припаркованому автомобілі із заглушеним двигуном. Він не заперечував, що вживав алкогольний напій, але не розумів чому він має проходити огляд на стан сп`яніння, адже на той час автомобілем не керував і його ніхто не зупиняв.

ОСОБА_1 подав письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, мотивуючи це тим, що в його діях нема складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив суду, що він разом з ОСОБА_1 їхав у вантажному автомобілі як пасажир. Перед опівніччю вони заїхали на автозаправку "ОККО" перед м. Калуш. Там повечеряли і випили по пляшці пива. Вже нікуди не планували їхати. Після цього до їхнього автомобіля під`їхали поліцейські на патрульній машині. Він залишився в кабіні фури, а ОСОБА_1 вийшов на двір і про щось розмовляв з полісменами, але суті розмови він не чув.

Постановою від 12.10.2023 розгляд справи було відкладено і зобов`язати начальника Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області забезпечити явку в судове засідання 19.10.2023 р. на 11 год. 00 хв. для допиту: поліцейського СРПП Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, ОСОБА_3 та заявника ОСОБА_4 , якого згадано в рапорті від 11.09.2023. Ця постанова була завчасно отримана адресатом (а.с. 26-27)

19.10.2023 в судове засідання прибув ОСОБА_1 . Проте, в судове засідання не прибув поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення, та не було забезпечено явку в судове засідання заявника, якого згадано в рапорті від 11.09.2023. Таку обставину суд розцінює як небажання правоохоронного органу підтримувати висунуте особі обвинувачення у вчиненні адмінправопорушення.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, допитавши свідка, дослідивши протокол та додані до нього матеріали, приходжу до наступних висновків.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вказана норма законодавства покладає саме на водіїв, а не на інших учасників дорожнього руху, обов`язок на вимогу працівника поліції проходити огляд для визначення стану сп`яніння.

Аналогічно і за статтею 130 КУпАП відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння настає для особи, яка керує транспортним засобом, а не для пасажира чи власника (володільця) автомобіля.

Проте, матеріали справи про адмінправопорушення не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 11.09.2023 року о 00 год. 20 хв. керував транспортним засобом.

Незважаючи на те, що у КУпАП протокол про правопорушення віднесений до виду доказів вини правопорушника, суд вважає, що це суперечить принципу верховенства права і протокол не може бути доказом вини особи, а лише актом адміністративного звинувачення. Винуватість особи у вчиненні адмінправопорушення повинна доводитись належними та допустимими доказами, які повинні бути долучені до протоколу про адмінправопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 588776 від 11.09.2023 р. (а.с. 1), в якому зазначені обставини правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , не може слугувати єдиною підставою для притягнення особи до адмінвідповідальності, без наявності інших належних, допустимих, об`єктивних і неспростовних доказів вини особи у вчиненні адмінправопорушення.

Щодо акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 2) та направлення водія на огляд в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 3), то ці документи підтверджує лише ту обставин, яку не оспорює ОСОБА_1 , а саме, що працівник поліції пропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння. Проте, ці документи жодним чином не підтверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в час та місці, які зазначені в протоколі.

Відеозапис, який наявний на долученому до протоколу диску (а.с. 7) жодним чином не доводить того, що ОСОБА_1 керував автомобілем 11.09.2023 року о 00 год. 20 хв. Навпаки, з відеозапису вбачається, що полісмени підходять до вантажного автомобіля мотор якого не працює і він припаркований на території автозаправної станції. Під час спілкування з полісменами ОСОБА_1 стверджує, що автомобілем не керував і не розуміє чому він має проходити огляд на стан сп`яніння.

Щодо наявного у справі рапорту працівника поліції (а.с. 5), то цей документ за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника поліції про встановлені ним обставини. Проте, як вбачається з його змісту, в ньому викладені дані, які не відповідають дійсності. Адже об`єктивні дані, які зафіксовані на відеозаписі, спростовують твердження про те, що поліцейські зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

Працівники поліції не вжили достатніх заходів з метою відібрання письмових пояснень в особи, яка виступила заявником і нібито бачила, як ОСОБА_1 керує автомобілем. Не зафіксовано таких пояснень і на долученому до протоколу відеозаписі.

Вище описані покази свідка спростовують твердження полісменів про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в час та місці, які вказані в протоколі.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних належних, допустимих, об`єктивних і переконливих доказів того, що 11.09.2023 року о 00 год. 20 хв. в м. Калуш по вул. Івано-Франківській ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF д.н.з. НОМЕР_2 з причіпом KOGEL д.н.з. НОМЕР_3 , то, вважаю, що на ОСОБА_1 станом на вказані дату і час не поширювались вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, адже не доведено, що він був водієм і відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 266, 283-287 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя