Справа № 756/9591/23
Номер провадження № 3/756/5136/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Пономаренка А. А.,

за участі секретаря судового засідання Ситника М. Р.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Якубова Я. Е.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

17.07.2023 о 01:15 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Audi», моделі «A3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Києві по проспекту Степана Бандери, у районі будинку № 10. Після зупинки в ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, на місці за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager» та в лікаря нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», яка розташована за адресою: Київ, вул. Петра Запорожця, буд. 20, на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Отже, ОСОБА_1 учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

До даних висновків суд дійшов з наступних підстав.

У судовому засіданні захисник Якубов Я. Е. зазначив, що його підзахисний визнає обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, проте просить застосувати ст. 61 Конституції України, а саме призначити стягнення, яке має бути індивідуальним та відповідати особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. Зокрема, захисник просить призначити стягнення в виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, урахував, що раніше до адміністративної, кримінальної відповідальності ОСОБА_1 не притягувався, у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога на обліку не перебуває, діями ОСОБА_2 не завдано шкоди, як і відсутні обставини, що обтяжують відповідальність, та наявність обставини, що пом`якшує відповідальність.

Поміж цього, захисник Якубов Я. Е. просив урахувати висновки Конституційного Суду України у рішенні від 05.07.2023 у справі за конституційними скаргами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Також захисник посилається на статті 8, 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», Європейський суд з прав людини справа «Надточій проти України» від 15.05.2008, справа «Шмауцер проти Австрії» від 23.10.1995, «Маліге проти Франції» від 23.09.1998, «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнав свою винуватість та пояснив, що вживав алкогольні напої та розуміючи наслідки вчиненого адміністративного правопорушення вирішив не затягувати час, а тому відразу відмовитися від медичного огляду. Крім цього пояснив, що в той день до його зателефонувала знайома ОСОБА_6 , яка проходить військову службу в ЗСУ, на посаді медика, та попросила відвезти її в місце розташування частини так як її негайно викликали, при цьому він повідомив їй, що вжив алкогольний напій, на що ОСОБА_6 повідомила, що у разі їх зупинки, вона вирішить питання, на що він погодився. Далі він сів за кермо, та вже на блокпості їх зупинили працівники поліції, та пояснюючи ситуацію, поліцейські все одно склали протокол про адміністративне правопорушення.

Між цим, підтримав думку захисника щодо призначення стягнення лише в виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні надала пояснення, що вона проходить службу в ЗСУ на посаді медика. 17.07.2023 їй надійшов виклик, у період комендантської години, прибути в розташування частини. Таксі викликати через комендантську годину не було можливості. ОСОБА_1 її знайомий. Вона зателефонувала ОСОБА_1 та попросила відвезти в розташування частини, однак ОСОБА_1 повідомив їй, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Але вона повідомила, що це питання вона вирішить із поліцією, якщо їх буде зупинено. У зв`язку із чим ОСОБА_1 погодився, забрав її і вони поїхали. Однак їх були зупинено працівниками поліції і незважаючи на її пояснення щодо ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 6 розділу I Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №031226 від 17.07.2023, 17.07.2023 о 01:15 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Audi», моделі «A3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Києві по проспекту Степана Бандери, у районі будинку № 10. Після зупинки в ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, на місці за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager» та в лікаря нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», яка розташована за адресою: Київ, вул. Петра Запорожця, буд. 20, на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

При цьому, відомості, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений у судовому засіданні, який містить обставини відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Суд ураховує, що працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, проте ОСОБА_1 відмовився у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього.

Даючи оцінку вказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 , вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд звісно погоджується із тим, що рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства, і вказані в клопотанні рішення мають застосовуватися національними судами.

Між тим, застосування наведених захисником рішень Європейського суду з прав людини у даному випадку, не може мати місце, бо застосування висновків, до яких прийшов Європейський суд з прав людини в тій чи іншій справі, можуть мати місце лише після здійснення аналізу обставин, які мали місце саме в тій справі, та співставленні їх з цим судовим провадженням (указані рішення мають бути релевантними).

Суд звісно сам також вивчив вказане рішення, однак не знайшов підстав уважати, що обставини встановлені у вказаних рішеннях ЄСПЛ відповідають обставинам цієї справи. А отже, наведені захисником рішення не є релевантною судовою практикою, тому і не підлягають застосуванню.

При цьому, слід зауважити, що КУпАП не передбачає можливості не застосовувати певне (додаткове) стягнення за ст. 130 КУпАП як то позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд погоджується, що відповідно до ст. 61 Конституції України стягнення має бути індивідуалізованим. Між тим, суд не може погодитись із застосуванням висновків, які наведені в рішенні Конституційного Суду України у рішенні від 05.07.2023, оскільки вони стосувались питання застосування додаткового виду стягнення як то конфіскація майна, яке стосується права на мирне володіння майном, а не позбавлення спеціального права при порушенні вимог ПДР.

Слід також зауважити, що суд не знаходить підстав ураховувати пояснення свідка та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо обставин, за яких останній керував транспортним засобом, оскільки вони не відповідають умовам ст. 18 КУпАП, чи іншим положенням за яких, суд мав би закрити провадження у справі.

Крім того, перевіркою матеріалів судом також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру на місці зупинення чи в медичному закладі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

При накладенні стягнення суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зокрема, в якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність, суд визнає щире каяття.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, тобто в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 грн 80 копійок.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300, код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: IBAN 0026001, код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Оболон.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026006, код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя А. А. Пономаренко