Провадження № 3/761/7216/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Слободянюк Павло Леонідович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 07 вересня 2023 року, о 23 годині 16 хвилин, водій ОСОБА_1 , в районі б-ра Т. Шевченка, 5, у м. Києві, керував транспортним засобом Toyota Highlander (державний номер НОМЕР_1 ) з ознаками алкогольного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, запах алкоголю з порожнини рота), при цьому, всупереч п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у адміністративному правопорушенні не визнав, при цьому пояснив, що дійсно 07 вересня 2023 року, о 23 годині 16 хвилин, керував транспортним засобом Toyota Highlander (державний номер НОМЕР_1 ) в районі б-ра Т. Шевченка, 5, у м. Києві, однак у тверезому стані. Через необґрунтовану вимогу працівників поліції щодо поверхневого огляду транспортного засобу, викликав інший наряд патрульної поліції. Від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, однак працівниками було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, одразу ж після даної події звернувся до медичної установи з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. За наслідком проведення такого огляду встановлено, що він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Кириченко Н.О. просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки працівниками поліції були допущені істотні порушення при оформленні таких матеріалів, при цьому встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, та був тверезим.

Частиною першою ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП, складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП віднесено до компетенції органів внутрішніх справ, які на виконання вимог ст. 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, зокрема з відеозапису, долученого до справи, наявність ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені у протоколі (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, запах алкоголю з порожнини рота), у ОСОБА_1 не зафіксовано.

При цьому з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку. Натомість, прохання ОСОБА_1 дочекатись іншого наряду працівників патрульної поліції було розцінено як пасивну відмову, до чого суд ставиться критично. Крім того, після оцінки працівником поліції дій ОСОБА_1 як такої, що відповідає пасивній відмові, останньому не було запропоновано пройти відповідний огляд в установі охорони здоров`я.

В даному аспекті суд враховує практику Європейського суду із прав людини, висловлену у чисельних рішення Суду («Енгель та інші про ти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) щодо того, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень. Європейський суд із прав людини виключає можливість притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції. Так, у рішеннях ЄСПЛ, ухвалених у справах «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» та інших Судом зазначено те, що підбурювання до вчинення правопорушення буде мати місце, коли працівники поліції з метою встановлення правопорушення, тобто зібрання доказів та подальшого притягнення особи до відповідальності впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення правопорушення, яке в іншому випадку не було би вчинене (зокрема п.55 рішення у справі «Раманаускас проти Литви»). Притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок підбурювання із сторони поліцейських, буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В світлі встановлених обставин в рамках розгляду даної справи, беручи до уваги практику Європейського суду із прав людини, суд вважає поведінку працівника патрульної поліції, який пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, досить агресивною, що власне і спровокувало ОСОБА_1 на виклик інших поліцейських.

Більше того, судом встановлено, що 14 вересня 2023 року о 01 годині 35 хвилин ОСОБА_1 самостійно та добровільно пройшов огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (висновок №004753), за результатами якого у останнього не виявленого стану сп`яніння.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку про сумнівність наявності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що необхідно закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд керуючись ст. 9, 247, 248, 249, 252, 280, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Павло Слободянюк