ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа 645/1352/22 Головуючий І інстанції Іващенко С.О.
Провадження № 33/818/1087/23 Суддя доповідач Гєрцик Р.В.
Категорія: ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року м.Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Гєрцик Р.В., перевіривши апеляційну скаргу захисника Мельніка Р.В. на постанову судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02 серпня 2023 року у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02 серпня 2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто на користь держави суму судового збору в розмірі 536 гривень 80 копійок.

24.08.2023 року захисник Мельнік Р.В. вперше подав апеляційну скаргу на зазначене судове рішення, яку постановою Харківського апеляційного суду від 30.08.2023 року повернуто апелянту.

29.09.2023 року (згідно штампу поштового відділення ) захисник Мельнік Р.В. вдруге подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та провадження закрити. Разом з апеляційною скаргою захисник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

В обґрунтування клопотання про поновлення строку посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі та без участі ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови судді він отримав 17.08.2023 року, а тому на переконання захисника, строк було пропущено з поважних причин.

Дослідивши апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на оскарження, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її ухвалення.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що 19.12.2022 року до суду надійшли матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколах про адміністративні правопорушення зазначено, що справа буде розглядатись у Фрунзенському районному суді м. Харкова.

Суд, отримавши матеріали справи, повідомляв ОСОБА_1 та його захисника Мельніка Р.В. про призначені судові засідання.

Так, ОСОБА_1 20.12.2022 року був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 16.01.2023 року, шляхом отримання SMS-повідомлення, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.27) та 02.01.2023 року отримав судову повістку про виклик у судове засідання (а.с. 32).

11.01.2023 року захисником Мельніком Р.В. було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

В подальшому ОСОБА_1 16.01.2023 року був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 25.01.2023 року, шляхом отримання SMS-повідомлення, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.35,36).

25.01.2023 року захисником Мельніком Р.В. було подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволено та 25.01.2023 року ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 16.02.2023 року, про що свідчить його особистий підпис в розписці (а.с. 38)

Крім того, суд повідомляв ОСОБА_1 про судові засідання 06.03.2023 року, 20.03.2023 року, 11.04.2023 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу місця проживання ОСОБА_1 , зазначену у протоколі. На адресу суду першої інстанції повернулись конверти з судовими повістками, з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою, тобто ОСОБА_1 , достовірно володіючи інформацією про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи в суді, повідомив інформацію, яка унеможливила його участь у розгляді справи. (а.с. 47-48, 52-53, 55-56)

Також, 13.03.2023 року, 20.03.2023 року, 15.06.2023 року, 11.07.2023 року ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце судових засідань, призначених на 20.03.2023 року, 11.04.2023 року, 11.07.2023 року, 02.08.2023 року шляхом отримання SMS-повідомлень, що підтверджується відповідними довідками (а.с.50, 54, 58, 61)

Крім того, захисник Мельнік Р.В. 11.07.2023 року був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 02.08.2023 року, шляхом отримання SMS-повідомлення, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.62).

Таким чином, в даній справі відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження закінчився 14.08.2023 року (з урахуванням неробочих днів). Однак, з апеляційною скаргою захисник Мельнік Р.В. вперше звернувся лише 24.08.2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Отже, враховуючи, що судом першої інстанції було вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 та його захисника в судовому засіданні, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 та його захисник у розумні інтервали часу мали б вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та, відповідно цікавитися результатом розгляду такої справи.

Також, з даних, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, судом встановлено, що текст оскаржуваної постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.08.2023 року був надісланий судом до Реєстру 03.08.2023 року та оприлюднений в Реєстрі 04.08.2023 року.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Поважними причинами слід вважати обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право.

Даних поважних причин наведено не було, а сам факт відсутності в судовому засіданні апелянта з огляду на виконані судом вимоги ст.277-2 КУпАП, автоматично не створює умов беззаперечного визнання такої причини поважною та такою, що не потребує застосування дискреційних повноважень з боку суду, тож на думку суду відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги, що клопотання захисника Мельніка Р.В.. не містить відомостей про наявність поважних об`єктивних причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду, враховуючи положення ч.2 ст.294 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження відмовити, а апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.

Оскільки, підстав для поновлення пропущеного процесуального строку немає то у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника Мельніка Р.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 відмовити.

Повернути захиснику Мельніку Р.В. апеляційну скаргу на постанову судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя Р.В. Гєрцик