КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 760/17285/23

номер провадження: 33/824/4146/2023

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ійовичана постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, помічника начальника ПММ тилу військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_1 через суд першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 рокута ухвалити нову постанову, якою застосувати до нього стягнення у вигляді попередження, посилаючись на те, що суддею першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи та порушено вимоги процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що не запросивши його до залу судового засідання, суддя місцевого суду фактично позбавив його права надати пояснення безпосередньо в судовому засіданні. Вказує, що суддя належним чином не дослідив письмові докази, які є в справі, не надав належної оцінки доказам, а саме, його письмовому поясненню, з якого слідує, що 31 липня 2023 року він не вживав спиртних напоїв, а вживав ввечері 30 липня 2023 року, перебуваючи вдома. Також зазначає, що суддя не дав оцінки тесту на вміст алкоголю, відповідно до якого у нього виявлено вміст алкоголю 0,93 проміле, а також акту медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого у нього виявлені остаточні явища вживання спиртних напоїв.

Стверджує, що в день складання протоколу про адміністративне правопорушення в нього були лише остаточні явища алкогольного сп`яніння.

Вказує, що суддя не врахував, що він ніколи не притягувався до відповідальності за вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень, неодноразово відзначався командуванням військової частини за зразкову службу.

Оскільки він дійсно не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а в нього були лише остаточні явища вживання алкоголю напередодні, що він визнав, то на його думку, наявні підстави для застосування більш м`якого стягнення - попередження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі й просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відповідно до преамбули Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 551 (далі - Статут) усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Стаття 1 Статуту встановлює, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Стаття 16 Статуту встановлює, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Положеннями ч.1 ст.172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння,

Відповідно до з ч.3 ст.172-20 КУпАП дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Згідно з абзацом 13 ст.1 Закону України № 1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому Законами України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ, від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, від 15 серпня 2022 року №2500-IX та від 16 листопада 2022 року №2738-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено відповідні Укази Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 07 листопада 2022 року №757/2022, від 06 лютого 2023 №58/2023, від 01 травня 2023 року №254/2023 якими строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 год. 30 хв. 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 год. 30 хв. 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 год. 30 хв. 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 год 30 хв. 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 год 30 хв. 20 травня 2023 року строком на 90 діб та з 05 год 30 хв. 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, дії, які ставляться у вину ОСОБА_1 , вчинені саме під час особливого періоду (31 липня 2023 року), що є кваліфікуючою ознакою ч.3 ст.172-20 КУпАП.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Судом установлено та підтверджується наявним у матеріалах справи посвідченням офіцера серії НОМЕР_2 , що ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України, а отже є спеціальним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу №146 про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП від 31 липня 2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 , встановлено, що 31 липня 2023 близько 15 год 40 хв. старший лейтенант ОСОБА_1 знаходився на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду. Для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було направлено до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , де за результатами проведеного огляду на стан сп`яніння було вставлено, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту на вміст алкоголь 0,93 проміле (тест №1887 від 31 липня 2023 року), чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

З протоколу №119 медичного освідчення для встановлення факту споживання алкоголю та стану сп`яніння (наркотичними та іншими психотропними речовинами) від 31 липня 2023 року вбачається, що у зв`язку із підозрою перебування ОСОБА_1 за місцем служби в нетверезому стані, його було направлено до медичного пункту для проходження вказаного освідчення, де у нього було виявлено запах алкоголю з порожнини рота. Проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння було здійснено за допомогою приладу «Алконт-М» та згідно заключення у ОСОБА_1 о 16 год 06 хв 31 липня 2023 року було виявлено легкий ступінь алкогольного сп`яніння (залишкові явища) 0,93 проміле (а.с.4).

Відповідно до долученої до вказаного вище протоколу медичного освідчення роздруківки результату проведення огляду за допомогою приладу «Алконт-М», прилад №00332, кількість алкоголю у крові ОСОБА_1 склала 0,93 проміле. Вказана роздруківка була підписана ОСОБА_1 (а.с.3).

У доданих до протоколу письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, зокрема, що 31 липня 2023 року він не вживав спиртних напоїв, а вживав слабоалкогольні напої (1 літр пива) ввечері 30 липня 2023 року, перебуваючи вдома (а.с.6).

Встановивши наведені вище обставини, апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП України, а саме, перебування на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду, оскільки зазначені вище письмові докази у своїй сукупності беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної про те, що у судовому засіданні суду першої інстанції 02 серпня 2023 року ОСОБА_1 не було запрошено до залу судового засідання, у зв`язку з чим суддя позбавив його права надати пояснення, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки ОСОБА_1 не надав будь-яких доказів на підтвердження цих обставин.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 , користуючись своїми процесуальними правами, подав апеляційну скаргу на постанову судді Соломянського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року, в якій детально виклав доводи щодо її незаконності та необґрунтованості. Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 користувався своїми процесуальним правами, зокрема, надавав пояснення, заявляв клопотання, а тому його право на захист та доступ до правосуддя не є порушеним.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суддя першої інстанції не надав належної оцінки його письмовому поясненню, з якого слідує, що 31 липня 2023 року він не вживав спиртних напоїв, а вживав вдома ввечері 30 липня 2023 року, не є підставою для скасування постанови судді першої інстанції, оскільки викладені в цих поясненнях обставини не виключають наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП України - поява на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

При цьому враховуючи, що диспозиція ч.3 ст.172-20 КУпАП України передбачає адміністративну відповідальність, у тому числі, за самий факт появи на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду без градації ступеня такого нетверезого стану, то та обставина, що у протоколі №119 медичного освідчення від 31 липня 2023 року зроблено заключення, що у ОСОБА_1 було виявлено легкий ступінь алкогольного сп`яніння (залишкові явища) 0,93 проміле, не є обставиною що виключає його відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП України.

Доводи апеляційної скарги про неврахування суддею першої інстанції тих обставин, що ОСОБА_1 ніколи не притягувався до відповідальності за вчинення адміністративних чи кримінальних правопорушень, неодноразово відзначався командуванням військової частини за зразкову службу та він визнав, що у нього були остаточні явища вживання алкоголю напередодні, що, на думку ОСОБА_1 , дають підстави для застосування до нього більш м`якого стягнення - попередження, не ґрунтуються на вимогах закону.

Так відповідно до положень ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачено такі види адміністративних стягнень: накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

У даному випадку суддею першої інстанції накладено на ОСОБА_1 найм`якіше з передбачених санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративних стягнень - штраф у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп.

Водночас санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП не передбачено такого виду адміністративного стягнення як попередження.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суддею першої інстанції прийняте законне і обґрунтоване судове рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов