Справа № 584/1403/23
Провадження № 3/584/787/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023 м. Путивль

Суддя Путивльського районного суду Сумської області Токарєв С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, військовослужбовця, штаб-сержанта, командира кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення КИС/К № 181 від 12.09.2023 вбачається, що 11.09.2023 до оперативного чергового Сумського зонального відділу Військової служби правопорядку від працівників Національної поліції надійшла інформація про те, що 11.09.2023 близько 22:45 год. між старшим солдатом ОСОБА_2 та солдатом ОСОБА_3 відбувся конфлікт на фоні неприязних взаємовідносин та мовного питання (останній розмовляв на російській мові), в результаті якого старший солдат ОСОБА_2 із закріпленої за ним зброї - 5,45 мм. Автомата Калашникова (АК-74) № НОМЕР_2 здійснив 2 постріли в напрямку солдата ОСОБА_3 , у результаті чого останній отримав вогнепальні поранення грудної клітини.

Цього ж дня близько 22:00 год. автомобілем швидкої медичної допомоги пораненого військовослужбовця було доставлено до КНП Путивльської міської ради "Путивльська міська лікарня", де черговим лікарем приймального відділення було констатовано смерть солдата ОСОБА_3

11.09.2023 слідчим слідчого відділення ВП № 2 (м. Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області до ЄРДР внесено кримінальне провадження № 000195, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, відносно солдата ОСОБА_2 .

Враховуючи вимоги Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-XIV, а саме:

ст. 58 - командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

ст. 59 - командир (начальник) зобов`язаний: негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) - негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією військовослужбовцем Збройних Сил України - начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

ст. 119 визначено, що командир взводу (групи, башти) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу (групи, башти) та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу (групи, башти), за підтримання внутрішнього порядку у взводі (групі, башті).

Відповідно до ст. 120 командир взводу (групи, башти) зобов`язаний: підтримувати особовий склад взводу (групи, башти), озброєння і техніку в постійній бойовій готовності;з повагою ставитися до підлеглих, дбати про виховання військовослужбовців рядового, сержантського (старшинського) складу та згуртування військового колективу; знати військове звання, прізвище, ім`я та по батькові кожного підлеглого, число, місяць і рік народження, віросповідання, ділові та морально-психологічні якості, захоплення, рід занять перед військовою службою, родинний стан, адресу батьків (рідних), успіхи й недоліки на службі, постійно вести індивідуальну роботу з виховання, складати іменний список особового складу взводу (групи, башти); піклуватися про підлеглих, знати їх потреби, порушувати перед старшими начальниками питання про задоволення їх прохань, дбати про їх здоров`я, вживати заходів для його зміцнення; постійно вдосконалювати фізичну тренованість особового складу.

Надалі, під час перевірки встановлено, що відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2023 № 843/БР старший солдат ОСОБА_2 та солдат ОСОБА_3 перебували в добовому наряді. Контроль за виконанням відповідного бойового розпорядження покладенно на командира кулеметного взводу штаб-сержанта ОСОБА_1 .

Виходячи з вищезазначеного, штаб-сержант ОСОБА_1 в момент контролю за виконанням бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2023 № 843/БР не здійснював належним чином контроль за станом військової дисципліни у своєму підпорядкованому підрозділі, що спровокувало підлеглих йому військовослужбовців до вчинення вищезгаданого кримінального правопорушення, а також таке неналежне виконання своїх службових обов`язків, негативно впливає на бойову готовність та успішне виконання поставлених завдань, визначених бойовим розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2023 № 843/БР.

Тобто, штаб-сержант ОСОБА_1 , обіймаючи посаду командира кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 , являючись військовою службовою особою, недбало виконував покладені на нього службові обов`язки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до чст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, звернувся ду суду з письмовою заявою, у якій просив справу розглядати без його участі, при цьому, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не визнав та зазначив, що досудове розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_2 ще не завершено. При цьому, у вказаних письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що йому не було відомо про наміри ОСОБА_2 вчинити безпричинну стрільбу в напрямку Антоняка С.О. Відомостей про наявність конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у нього не було, у зв`язку з чим він не міг передбачити, що ОСОБА_2 стрілятиме в ОСОБА_3 .

Як вбачається зі службової характеристики від 29.09.2023, ОСОБА_1 за місцем проходження військової служби характеризується виключно позитивно, неодноразово проявляв мужність та ініціативу при виконанні бойових завдань, користується повагою та авторитетом серед своїх підлеглих, випадків порушення ним військової дисципліни за час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 не було. ОСОБА_1 нагороджений нагрудним знаком "За зразкову службу" та грамотою Командувача об`єднаних сил ЗСУ.

Таким чином, у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження належними і допустимими доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В силу ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Отже, відповідно до чинного законодавства України та практики ЄСПЛ всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, склад якого передбачений ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, провадження в адміністративній справі відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 245, 247, 251, 252, 280, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.М.Токарєв