Справа № 450/1420/23 Провадження № 3/450/997/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

18.03.2023 року о 22 год. 05 хв. в м. Пустомити, вул. Паркова, 4, водій ОСОБА_1 керував автомобілем DACIA LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest ARAM 2293». Результат огляду 2, 14 %. Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сидорак Н. Б. в судове засідання не з`явилися, однак захисник подала на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі. Вказане мотивує тим, що вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не визнає. Вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з того, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. З наявного в матеріалах справи протоколу серія ААД № 474141 складеного працівниками поліції 18.03.2023 року о 23.50 год. вбачається, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Проте в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Оскільки відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП настає лише для осіб, які керували транспортними засобами, ОСОБА_1 як пішохід не може нести відповідальність за вказаними статтями.До матеріалів адміністративної справи № 450/1420/23 працівниками поліції долучено відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції, з яких чітко вбачається, що події відбуваються на автомобільній парковці, біля житлового будинку. При цьому автомобіль був припаркований на парковці. Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, та й відсутня взагалі сама подія правопорушення.Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Окрім того, додає, що в матеріалах справи наявні лише короткі фрагменти відео з нагрудної камери працівників поліції.З наведеного слідує, що фрагменти відеозапису з місця події, які не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом не можуть бути належними та беззаперечними доказами його вини. З огляду на те, що в матеріалах справи не міститься жодного іншого належного й допустимого доказу на підтвердження поза розумним сумнівом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, всі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку про те, що незважаючи на клопотання захисника, яке суд оцінює критично, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 474141 від 18.03.2023 року; відомостями, одержаними із використанням приладу «Драгер», результат 2, 14 проміле, тест № 2458; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 18.03.2023 року; рапортом від 18.03.2023 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.03.2023 року; відеозаписом.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.9а ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.

Керуючись ст.ст. 36, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 536, 80 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяІ. І. Мельничук