Справа № 643/6399/23
Провадження № 3/643/2916/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Молдови, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

13.07.2023 року до Московського районного суду м. Харкова надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 07.07.2023 року серії АПР 18 № 213245, 07.07.2023 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , погрожував фізичною розправою, ображав, чіплявся, внаслідок чого порушив громадський порядок і спокій громадян.

Вказані дії кваліфіковані особою, яка склала адміністративний протокол, за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 07.07.2023 серії АПР 18 № 213120, 07.07.2023 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 у м. Харкові по вул. Академіка Павлова, буд. 46/5, не виконував неодноразове законе розпорядження про припинення правопорушення, а саме дрібного хуліганства у формі нецензурної лайки у бік громадян, шарпав працівників поліції за формений одяг, поводив себе зухвало та нахабно.

Вказані дії кваліфіковані особою, яка склала адміністративний протокол, за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, які передбачені ст. ст. 173, 185 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

У день надходження адміністративних матеріалів 13.07.2023 року, явку до суду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, забезпечено не було.

Враховуючи імперативні положення законодавства України щодо обов`язкової присутності під час розгляду вказаних справ особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судовий розгляд справи було неодноразово відкладено на 12.09.2023 року, 22.09.2023 року, 02.10.2023 року та 18.10.2023 року. Одночасно, уповноваженим представникам Національної поліції, які надіслали адміністративні матеріали, були направлені повідомлення про необхідність забезпечити явку вказаної особи до суду.

Незважаючи на вжиті судом заходи, у судові засідання призначені на 12.09.2023 року, 22.09.2023 року, 02.10.2023 року та 18.10.2023 року у даній справі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилась.

Згідно з ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, давати пояснення передбачено також положеннями ч. 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Всупереч вимог законодавства України, представники Національної поліції України, які склали протоколи про адміністративні правопорушення та надіслали їх до суду, не забезпечили явку в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, хоча така явка є обов`язковою.

У зв`язку з наведеним суд позбавлений можливості отримати пояснення вказаної особи, які є джерелом доказів у справі та з урахуванням положень ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення мають бути обов`язково досліджені та оцінені судом.

Відповідно, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та неможливості отримати її пояснення суд позбавлений можливості всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини даної справи, зокрема вирішити питання про винуватість такої особи.

Крім того, суд враховує, що згідно висновків Європейського суду з прав людини, викладених зокрема в рішеннях від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно, вирішення питання про винуватість особи, присутність якої під час судового засідання є обов`язковою згідно імперативних положень КУпАП, за відсутності такої особи може призвести до порушення права вказаної особи на захист, яке гарантовано ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку суду визначати питання винності чи невинності особи оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Отже, наявність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

У зв`язку з закриттям провадження у даній справі на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, у якому зазначено, що у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Відповідної позиції дотримується Харківський апеляційний суд, зокрема у постанові від 29.05.2023 у справі № 643/448/23, у постанові від 16.05.2023 у справі № 635/8646/21, у постанові від 02.11.2022 у справі № 638/1993/21.

Враховуючи наведене, а також закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд, закриваючи провадження у справі, не вбачає підстав для вирішення питання про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 38, 173, 185, 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Н.В. Новіченко