КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року місто Київ

Справа № 757/17713/23-п

Апеляційне провадження № 33/824/4392/2023

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О. В. розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2023 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , працюючого керівником апарату Вищого антикорупційного суду, за адресою: м. Київ, просп. Перемоги 41, за ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ПТ №0004 від 18 квітня 2023 року, складеного Головою Ради адвокаті Полтавської області:

03.02.2023 та 22.02.2023 року адвокат Старцев Ю.К., діючи в межах договорів про надання правничої допомоги, укладеного між Адвокатським об`єднанням «ДСА ГРУП» та ОСОБА_3 від 14.12.2020 року, звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з адвокатським запитом про надання інформації та копій документів необхідних для належного виконання професійних обов`язків, а саме надання копії відеозапису з камер спостереження, що розташовані у коридорі, що поєднує зал судового засідання №3 та нарадчу кімнату на четвертому поверсі будівлі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду за адресою: пров. Хрестовий, 4 у м. Києві за період часу з 11 год. до 14 год.

Уповноваженою особою Вищого антикорупційного суду, , місцезнаходження якого: 04128, м. Київ, пр-т Перемоги, б. 41 є ОСОБА_2 .

Відповідно до скріншоту з електронної пошти, адвокатський запит за вих.. №17/2-0099-23 від 03.02.2023 року направлено на електронну пошту Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

09.02.2023 року за підписом керівника апарату ОСОБА_2 адвокату направлено лист вих. №03.25.6-07/2/2023 від 09.02.2023 року про відмову у наданні запитуваної інформації з посиланням на те, що адвокатський запит, на думку керівника апарату, не містить обґрунтувань щодо зв`язку запитуваних відомостей з наданням правової допомоги клієнту, та отримання копій відеозапису можливе, в порядку визначеному КПК України.

Відповідно до скріншоту з електронної пошти, адвокатський запит за вих. № 17/2-0214-23 від 22.02.2023 повторно направлено на електрону пошту Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

28.02.2023 за підписом керівника апарату ОСОБА_2 , адвокату направлено лист за вих. №03.25.6-07/2/2023 від 28.02.2023 року про відмову у наданні запитуваної інформації з посиланням на те, що запитувані відеозаписи є носіями персональних даних, та роз`яснено адвокату порядок тимчасового доступу до речей і документів, який регулюються КПК України. Тобто ОСОБА_2 безпідставно відмовив у наданні інформації та документів на адвокатські запити чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Підставою для складання протоколу є заява адвоката Старцева Ю. К. на адресу Ради адвокатів Полтавської області від 15.03.2023 року, де він перебуває на обліку, про порушення його права на здійснення професійної діяльності і вчинення керівником апарату Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Дата та час вчинення адміністративного правопорушення 28.02.2023 року.

Місце вчинення правопорушення: 01010, м. Київ, пров. Хрестовий, буд. 4

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2023 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.212-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення - закрито.

Не погоджуючись з такою постановою, ОСОБА_1 10 серпня 2023 року направив до Печерського районного суду міста Києва апеляційну скаргу, в якій просить постанову Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2023 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду про те, що відомості про перебування фізичних осіб у приміщенні суду є персональними даними таких осіб, тому належать до інформації з обмеженим доступом, а саме конфіденційної - є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що запитувана адвокатом інформація не є інформацією з обмеженим доступом. Відеозапис публічних приміщень суду, а саме коридорів, де має змогу перебувати кожен, відбувається постійно, без отримання у відвідувачів суду окремого дозволу на збір та обробку персональних даних, а тому така інформація жодним чином не може належати до інформації з обмеженим доступом. Крім того у відповіді № 03.25.6-08/4/2023 від 13.03.2023 року на запит ОСОБА_4 . Вищим антикорупційним судом за підписом керівника апарату надано відповідь, що розташування камер відео-спостереження у загальнодоступних громадських місцях, таких як будівля суду фіксує перебування чи переміщення певної кількості фізичних осіб, ідентифікувати яких у відповідності із поняттям, що визначене ЗУ «Про захист персональних даних» не вбачається можливим.

Зазначає, що судом допущено неповноту судового розгляду, а саме не досліджено обставин наявності складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що ОСОБА_2 неправомірно відмовляв у надані запитуваної інформації. Так кожного разу, ОСОБА_2 надавав різну відповідь, яка не узгоджується з нормами чинного законодавства, тобто, умисно і свідомо не надавав запитувану інформацію, хоча мав її надати.

Вказує, що неправомірна відмова у надані запитуваної інформації не лише принижує авторитет адвокатури в цілому, але й перешкоджає виконанню адвокатом своєї функції щодо надання професійної правничої допомоги для захисту прав людини.

Також вказує, що судом грубо порушено норми процесуального права, оскільки справу розглянуто без повідомлення потерпілого.

Зазначає, що протокол складено в строк передбачений КУпАП та направлено за встановленою юрисдикцією, крім того протокол відповідає вимогам щодо змісту, оскільки КУпАП не передбачає зазначення в протоколі об`єктивної та суб`єктивної сторони, а тому висновки суду в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, в апеляційній скарзі скаржник просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2023 року.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку, скаржник вказує, що повний текст постанови йому було вручено лише 04.08.2023 року, шляхом направлення на електронну пошту. Вказує, що не приймав участі у судовому засіланні, оскільки не був належним чином повідомлений про розгляд справи (дату судового засідання).

Тому вважає, що строк пропущено з поважних причин та просить його поновити.

Вирішуючи питання про поновлення строку, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зазначені скаржником причини пропуску строку суд визнає поважними.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`нського районного суду міста Києва від 03 лютого 2023 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник доводи апеляційної скарги підтримали та просили скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2023 року та прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Виходячи з положень ст. 294 КУпАП, щодо строків перегляду постанови, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутністю належним чином повідомленого ОСОБА_2 .

Враховуючи положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, з урахуванням наявних у справі доказів, відповідає матеріалам справи. При прийнятті постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Скаржник вказує, що матеріали справи підтверджують наявність вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, а доказами що це підтверджують є протокол про адміністративне правопорушення від 18.04.2023, адвокатські запити та надані на них відповіді, з яких і вбачається порушення.

Однак такі докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, виходячи із наступного.

За змістом положень частин 1 та 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Диспозицією ч. 5 ст. 212-3 КУпАП передбачена відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення.

Законом чітко визначені вимоги, яким має відповідати протокол про адміністративне правопорушення, строки та підстави його складання.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак протокол про адміністративне правопорушення від 18.04.2023 року серії ПТ №0004 не відповідає встановленим законом вимогам.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 18.04.2023 року вказано про звернення адвоката Старцева Ю. К. з двома адвокатськими запитами 09.02.2023 року та 22.02.2023 року, на які 09.02.2023 року та 28.02.2023 року було надіслано відповіді з відмовою у наданні запитуваної інформації з різним правовим обґрунтуванням.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_2 безпідставно відмовив у наданні інформації та документів на адвокатські запити. Однак з протоколу вбачається, що датою вчинення адміністративного правопорушення є лише 28.02.2023 року.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення чітко не зрозуміло в чому полягає суть правопорушення та не наведено аргументів в чому полягає безпідставна відмова.

Місце вчинення правопорушення також визначено помилково.

Протокол складено з порушенням строків визначених ст. 254 КУпАП. Так моментом виявлення особи, яка вчинила правопорушення є дата отримання Радою адвокатів Полтавської області заяви ОСОБА_1 , а саме 21 березня 2023 року, в той час як протокол складено 28 квітня 2023 року.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а тому такий протокол не може вважатися належним та допустимим доказом.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В п. 39 Рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» Суд зробив висновок, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушив заявник у зазначеній справі, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться (справа про адміністративне правопорушення), є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Згідно зі статтею 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що уповноваженою особою Ради адвокатів Полтавської області при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП, за яких цей протокол не можна визнати належним та допустимим доказом, на що звернуто увагу судом першої інстанції при розгляді справи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що різні посилання у відповідях на адвокатський запит не свідчать про те, що відмова в наданні запитуваної інформації була неправомірною, оскільки посилання на те, що запитувана інформація є інформацією з обмеженим доступом, не спростовує іншого посилання, щодо неможливості ідентифікувати осіб на відеозаписі, який просив надати адвокат.

За відсутності належної якості відеозапису, з якого можна було б встановити, необхідні адвокату факти, для захисту прав його підзахисного, не можна вважати неправомірною відмову керівника апарату суду.

Крім того, на переконання суду , законом визначений спеціальний порядок перегляду ухвалених судами рішень, в тому числі і через призму порушення нарадчої кімнати. Відеозапис з камери спостереження в коридорі суду не є належним та допустимим доказом такої обставини, в розумінні процесуального закону. У захисника наявні інші засоби доказування на підтвердження факту порушення нарадчої кімнати судом, якщо таке мало місце. Витребування відеозапису з камер спостережень, розміщених в суді, за таких обставин не може свідчити про те, що відмова у видачі адвокату такого запису, була неправомірною та вчинена саме з метою перешкоджання адвокату здійснювати його діяльність.

Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, та закриття провадження у справі за відсутності події адміністративного правопорушення.

Відсутність самої події адміністративного правопорушення - це діяльність особи, яка не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не повідомив ОСОБА_1 про дату розгляду справи є не доведеними та не спростовують висновків суду та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Крім того,з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подавав заяву про розгляд заяви про самовідвід судді без його участі та участі його захисника, захисник Старцева Ю. К. знайомився з матеріалами справи, крім того ОСОБА_1 двічі подавав письмові пояснення по справі, а отже був обізнаний про перебування на розгляді справи в Печерському районному суді міста Києва. Також в матеріалах справи міститься довідка про доставку повідомлення у додатку «Viber» ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та правильність ухвалення судового рішення не впливають.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови Печерського районного суду міста Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

Поновити ОСОБА_5 у строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В. Желепа