ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1829/23 Справа № 204/6928/23 Суддя у 1-й інстанції - Юшков М. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Неклеси М.М., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

адвоката Неклеси М.М. (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 гривень на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 квітня 2023 року о 00:35 в Донецькій області, м. Покровськ, по вул. Залізничній, біля буд. 189, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Fusion», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від продуття у газоаналізатор «Alcotest Drager 6810» на місці зупинки відмовився, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на бодікамеру №3405. Відповідно до ст. 266 КУпАП від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Неклеса М.М., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки зазначені в постанові суду обставини не відповідають дійсності.

Зазначає, що наданий працівниками поліції відеозапис є фрагментарним, починається з моменту коли транспортний засіб вже стоїть, відеозапис не містить факту, що вказаний транспортний засіб рухався.

Крім того, вказує, що матеріали справи містять направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення медичного огляду, однак з вказаним направленням останнього ніхто не ознайомлював.

Будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, але його неявка, відповідно до приписів ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції в режимі відеоконференції захисник Неклеса М.М. підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №021551 від 15.04.2023 року; направлення на огляду водія з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №859817 від 15.04.2023 року та відеозаписи з портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №021551 від 15.04.2023, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 15 квітня 2023 року о 00:35 в Донецькій області, м. Покровськ, по вул. Залізничній, біля буд. 189, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Fusion», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від продуття у газоаналізатор «Alcotest Drager 6810» на місці зупинки відмовився, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на бодікамеру №3405. Відповідно до ст. 266 КУпАП від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено В драгер дути не буду, в наркологію не поїду. Крім того, зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія ним отримана. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.04.2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 було виписано направлення в КП ДБКЛПД ДОР для проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с. 2).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції.

З переглянутого у судовому відефайлу PICT0008 видно, як о 00:36 за кермом автомобілю, у якого ввімкнені фари та габаритні вогні, перебуває особа, яка на прохання поліцейських представитись, представляється як ОСОБА_1 . Працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» здійснюється відеофіксація та просить його вийти з автомобілю. Після того як водій виходить з автомобілю о 00:37, поліцейський зазначає ОСОБА_1 про те, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме:запах алкоголю з порожнини рота, а також задає питання чи вживав він спиртні напої, на що ОСОБА_1 повідомляє про те, що сьогодні алкоголь не вживав, а запах алкоголю мабуть залишився з минулої доби. Далі о 00:37 працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер», на що водій відповідає відмовою, після чого поліцейський пропонує проїхати до закладу охорони здоров`я для встановлення стану алкогольного сп`яніння, на що водій також відповідає відмовою. Крім того, о 00:40 ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції про те, що він напередодні випив пляшку пива об`ємом 2,5 л, та на зауваження працівника поліції про те, що закон забороняє водіння транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 каже, що раніше так ніколи не робив. Надалі о 00:41 на запитання поліцейського «де він пробив колесо?», ОСОБА_1 зазначає, що колесо пробив десь тут, оскільки їздив по місцевості. Також о 00:47 на запитання поліцейського «чому від нас почав уїжджати?», ОСОБА_1 каже, що він затормозив перед ямами, які були наявні на дорозі, проїхав їх, та попрямував далі, а вже після того як він почув, що йому сигналить автомобіль поліції, він і заїхав у це місце. В подальшому працівник поліції повідомляє, що ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом і повідомляє місце розгляду протоколу.

Отже зазначені на цьому відеофайлі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації спростовують твердження апелянта про те, що працівниками патрульної поліції було порушено вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/735 про направлення особи на стан алкогольного сп`яніння, що у ОСОБА_1 не було виявлено ознак наркотичного сп`яніння та не роз`яснено останньому права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України.

При цьому, апеляційний суд відкидає доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 15.04.2023 не керував транспортним засобом, оскільки з дослідженого судом відеозапису було встановлено, що о 00:47 ОСОБА_1 зазначив, що він об`їхав ями, які були на дорозі, та попрямував далі, а вже після того як він почув, що йому сигналить автомобіль поліції, він зупинився.

Не заслуговують на увагу доводи адвоката про те, що відеозапис, наявний у матеріалах справи, є фрагментарним і не відображає усіх обставин викладених, у протоколі, оскільки на відеозаписі зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив той факт, що він вживав алкогольні напої напередодні та керував транспортним засобом «Ford Fusion», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту про те, що працівником поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було належним чином встановлено ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки обов`язки поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів встановлено Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім того, ознаки сп`яніння поліцейський може встановлювати безпосередньо під час спілкування з водієм, наявність ознак сп`яніння і є підставою для подальшої пропозиції водію пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Крім того, з відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що о 00:37 у водія ОСОБА_1 під час спілкування з працівником поліції були виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння, як: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук, що були встановлені поліцейським під час спілкування з ОСОБА_1 .

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пункту 12 розділу I Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2023 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу стороною захисту в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Також суд апеляційної інстанції вважає неспроможними твердження апелянта про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, оскільки згідно протоколу серії ААД №021551 від 15.04.2023 ОСОБА_1 було роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис. Окрім того, права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП, відновлені також і шляхом подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2023 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Неклеси Миколи Миколайовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко