ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2117/23 Справа № 183/7928/23 Суддя у 1-й інстанції - Крохмалюк І. П. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у м.Дніпро, в присутності захисника Мироненка Станіслава Станіславовича, який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

доповнену апеляційну скаргу захисника Мироненка С.С.,подану на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,

встановила:

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Згідно з оскаржуваною постановою 19 червня 2023 року приблизно о 17:00 годині військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , знаходячись на території базового табору військової частини НОМЕР_1 , що розташована в Новомосковському районі Дніпропетровської області, виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом на вміст алкоголю у повітрі, що видихається № 3689, результат 0.92 проміле. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою захисник Мироненко С.С. подав доповнену апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Обгрунтовуючи вимоги поданої доповненої апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції справа була розглянута з формальним підходом, а саме без виклику/повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності про розгляд справи та будь-яких досліджень та аналізу доказів винуватості.

Апелянт зазначає про недопустимість такого доказу винуватості, як протокол про адміністративне правопорушення ДН/Ч-2/802 від 20 червня 2023 року. Так, у графі протоколу підписи присутніх осіб маються дві позначки, підписи виконані невстановленими особами, без зазначення анкетних даних. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить підстав для проведення освідування на вміст алкоголю, не вказано службову особу, якою було виявлено ОСОБА_1 .. В порушення вимог чинного КПК України при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було зазначено відомостей про свідків, їх анкетні дані, адреси і т.п.

Крім того, захисник звертає увагу на відсутність в матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння проведеного щодо ОСОБА_1 та невідповідність відомостей, зазначених у роздруківці тесту №3689 від 19.06.2023 року проведеного на прилад №00216 Алконт-М, оскільки він є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДН/С-2 №802, тоді як щодо ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення ДН/Ч-2/802.

Також захисник ставить під сумнів пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки вони мають ідентичний за змістом та шрифтом текст. В обох поясненнях відсутні підписи службової особи, яка відібрала дані пояснення. Крім того, в поясненнях не зазначається про те, чи був ОСОБА_1 згоден з результатами технічного дослідження на Алконт-М, не підписував результат тесту на алкоголь.

Щодо пояснень самого ОСОБА_1 захисник зазначає, що ОСОБА_1 пояснив, що вживав спиртні напої, а саме пиво, 20 червня 2023 року, тоді як у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що його виявили у стані алкогольного сп`яніння 19 червня 2023 року.

Підсумовуючи вищевикладене, захисник вказує, що ОСОБА_1 не надавав своєї згоди та не погоджувався із зазначеними відомостями у протоколі ДН/Ч-2/802, щодо визнання себе винним та підтвердження факту вживання ним спиртних напоїв 19 червня 2023 року.

Під час апеляційного розгляду справи захисник Мироненко С.С. підтримав подану доповнену апеляційну скаргу у повному обсязі викладених у ній обставин і просив про скасування постанови суду першої інстанції.

Перевіривши витребувані із Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2023 року матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Диспозиція ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, - вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд не в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно не дослідив матеріали справи та необґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду були досліджені матеріали справи, які свідчать про таке.

Згідно протоколу ДН/Ч-2/802 про військове адміністративне правопорушення від 20 червня 2023 року, складеного старшим офіцером відділення ВСП смт Черкаське Східного С.Ю. щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, вбачається, що 19 червня 2023 року приблизно о 17:00 годині військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , знаходячись на території базового табору військової частини НОМЕР_1 , що розташована в Новомосковському районі Дніпропетровської області, виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом на вміст алкоголю у повітрі, що видихається № 3689, результат 0.92 проміле. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 17220 КУпАП.

Під час складання протоколу були присутні свідки, ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП, про що у протоколі міститься відповідний підпис ОСОБА_1 ..

У графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначено «Я, ОСОБА_1 (ст.солдат) 20.06.2023 року вживав спиртні напої (а саме пиво)».

Протокол підписаний ОСОБА_1 та ним отримано його другий примірник (а.с. 1).

Згідно пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння.

Верховним Судом сформована правова позиція (постанови у справі 205/1993/17-ц від 25.04.2018 року, №131/1449/16-ц від 14.02.2018 року та інші) щодо тривалості особливого періоду та його дії на теперішній час, з огляду на положення ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тобто, слід констатувати, що в Україні діє особливий період.

Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.266-1 КУпАП (якою було доповнено КУпАП згідно із Законом України № 2839-IX від 13.12.2022, набрання чинності 27.01.2023 року) військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 7 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МОУ від 23.10.2001 року №329 до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення).

З матеріалів справи неможливо встановити факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки письмові пояснення свідків містять однакову за змістом інформацію, відповідно до якої зазначають про те, що ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння та ним було пройдено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Алконт-М. Крім того, відомості про свідків відсутні у протоколі про військове адміністративне правопорушення, що є порушенням вимог ст.266-1 КУпАП.

Поясненнями самого ОСОБА_1 не підтверджується факт вживання ним алкогольних напоїв 19 червня 2023 року, а відсутність підпису останнього на роздруківці тесту Алконт-М свідчить про незгоду особи з результатами проведеного огляду.

Відповідно до ч.9 ст.266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Ці обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, а тому його посилання у постанові на вищевказаний протокол, акт відмови від проходження огляду та пояснення свідків, як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, є неприпустимими.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про наявність події військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, вчинено ОСОБА_1 ..

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки вона не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь ОСОБА_1 ..

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2023 року підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю у діях ОСОБА_1 події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд-

постановив:

Доповнену апеляційну скаргу захисника Мироненка Станіслава Станіславовича задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В. Рябчун