Справа № 147/1393/23
Провадження № 3/147/583/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Мудрак А.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

06 жовтня 2023 року о 22.36 год. в смт Тростянець на вул. Соборній водій ОСОБА_1 керував автомобілем «PЕUGЕОТ 407» номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер 6810», результат огляду позитивний 0,80%о, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав та пояснив, що 06 жовтня 2023 року близько 21.00 год. він працював таксистом (неофіційно). На вулиці Соборна-Шкільна в смт Тростянець у нього виник конфлікт з колегами-таксистами у зв`язку з чим він був дуже знервований, у нього підвищився артеріальний тиск, почала боліти голова та тремтіти руки. Після цього він в аптеці придбав одну пляшечку настоянки валеріни, яку випив (близько 30-50 мл). Те, що дана настоянка містить спирт він знав. Після цього він поїхав додому в с. Северинівка. За ним по дорозі їхала поліцейська машина. Після зупинки працівники поліції повідомили його, що в автомобілі непрацює лампочка підсвічування заднього номерного знаку. Також при цьому поліцейський сказав, що у нього червоне обличчя і хитається та у зв`язку з чим запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні або продути прилад «Драгер». Він погодився пройти освідування на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою «Драгера». Працівникам поліції він не казав, що вживав настоянку валеріали. З результатом приладу «Драгер» погодився та заперечень не висловлював. Після цього його автомобіль забрав знайомий, за кермо він більше не сідав. Також зазначив, що йому встановлена третя група інвалідності внаслідок бойового поранення правого плеча. У зв`язку з пораненням на війні проходив лікування з квітня 2022 року по грудень 2022 року.

В судовому засіданні захисник Басюк А.А. від імені та в інтересах ОСОБА_1 подав клопотання, в якому просить винести постанову, якою на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративного стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП та обмежитись усним попередженням. В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що на даний час ОСОБА_1 являється інвалідом війни внаслідок важкого поранення в зоні бойових дій при захисті Батьківщини. Наслідки поранення потребують подальшої реабілітації, медичного втручання та в майбутньому демонтажу металевої шини, яка скріплює ключицю, плечові кістки та суглоб. Окрім бойових поранень має також ряд супутніх захворювань і зокрема ішемічну хворобу серця, дифузний кардіосклероз, періодично страждає на болі в місцях поранень. Внаслідок контузії, при знервованості у ОСОБА_1 підвищується артеріальний тиск, порушується робота нервово-судинної системи організму, виникають головні болі. Періодично вживає ряд прописаних лікарських препаратів, обезболюючих засобів і в тому числі спиртові настоянки валеріани, глоду, які мають показання при порушені роботи серцево-судинно системи. Також зазначає, що ОСОБА_1 визнав свою вину в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, для себе зробив належні висновки і вважає, що застосування судом покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його можливості проходити медичну реабілітацію, матеріально забезпечувати сім`ю, так, як єдиним засобом до існування має роботу пов`язану з водінням автотранспорту, роботою в таксі. При розгляді адміністративної справи просить врахувати, як пом`якшуючі обставини відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, - щире розкаяння, яке проявилося визнанні винуватості у вчинення адміністративного правопорушення, та його вчинення під впливом сильного душевного хвилювання.

ОСОБА_1 та його захисник Басюк А.А. під час розгляду справи клопотань про виклик свідків чи витребування доказів не заявляли.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , виступ його захисника адвоката Басюка А.А., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає у випадку керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачею керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №054312 від 06.10.2023, згідно з яким 06 жовтня 2023 року о 22.36 год. в смт Тростянець на вул. Соборній водій ОСОБА_1 керував автомобілем «PЕUGЕОТ 407» номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер 6810», результат огляду позитивний 0,80%о, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху /а.с.2/;

роздруківкою з приладу «Drager Alcotest 6810», відповідно до якої результат тесту ОСОБА_1 0,80 %о, з яким погодився ОСОБА_1 , про що останній розписався /а.с.1/;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Огляд проводився за допомогою приладу «Драгер 6810», результат огляду на стан сп`яніння 0,80 %о. З вказаним результатом ОСОБА_1 погодився, про що розписався /а.с.3/;

відеозаписом події від 06.10.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем «PЕUGЕОТ 407» номерний знак НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції. У зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння поліцейськими ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився. Результат приладу після його продування ОСОБА_1 - 0,80 %о, заперечень щодо результату тесту «Драгер» після його продування останній не висловлював /а.с.7/.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.3 цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.6, п.7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п.5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 керував транспортним засобом, в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. У зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат приладу 0,80 %о. Під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими застосовувалися технічні засоби відеозапису, й відеодиск із записом долучено до матеріалів справи.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд не вбачає.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер скоєного правопорушення, особу винного, який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, є інвалідом ІІІ групи (інвалідність внаслідок війни), його стан здоров`я, майновий стан, який зі слів ОСОБА_1 підробляє в службі таксі, визнає обставиною, яка пом`якшує відповідальність щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Щодо визнання обставиною, яка пом`якшує відповідальність, - вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, то суд вважає, що стороною захисту не доведено існування передумов наявності вказаної пом`якшуючої обставини. Наявність напередодні конфлікту з колегами по роботі в таксі, підвищення артеріального тиску та вживання у зв`язку з цим настоянки валеріани (до речі, згідно з інструкцією для медичного застосування лікарського препарату «Валеріани настойка» (яка долучена до клопотання ОСОБА_1 ) на період застосування лікарського засобу слід утримуватися від керування транспортними засобами та роботи з потенційно-небезпечними механізмами у зв`язку з вмістом етанолу 70% та можливістю розвитку побічних ефектів з боку центральної нервової системи), не свідчить на думку суду про наявність означеної пом`якшуючої стягнення обставини. Крім цього, ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що йому відомо, що настоянка валеріани, яку він вживав, містить спирт. З наданих медичних документів про стан здоров`я ОСОБА_1 не вбачається лікарських рекомендації щодо вживання саме вказаного медичного препарату. Також ОСОБА_1 зазначив, що він не повідомляв поліцейським при проходженні огляду на стан сп`яніння про те, що він вживав лікарські препарати, зокрема і настоянку вареріани.

Доводи про те, що застосування судом до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його можливості проходити медичну реабілітацію, матеріально забезпечувати сім`ю, так, як єдиним засобом до існування має роботу пов`язану з водінням автотранспорту, роботою в таксі, не грунтується на матеріалах справи. Зокрема ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що він підробляє в службі таксі, при цьому офіційно не працевлаштований, отримує пенсію. Крім того, з наданих суду медичних документів щодо стану здоров`я ОСОБА_1 не вбачається будь-яких застережень щодо неможливості працевлаштування останнього, окрім як водієм.

Санкцією частини першої статті 130 КУпАП встановлено накладення на водіїв лише стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Альтернативи накладення стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП на водіїв без позбавлення права керування транспортними засобами законом не передбачено.

Щодо клопотання сторони захисту про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

В примітці до статті 22 КУпАП визначено, що положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130 та 161-1 цього Кодексу.

Отже, в законі чітко та однозначно встановлено, що виключається можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення у випадку вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, в тому числі й у випадку наявності декількох обставин, які пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення, як про це зазначає захисник.

Таким чином враховуючи вимоги ст. 22 КУпАП та примітки до неї у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч.7 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 536,80 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 536,80 грн. (рахунок - UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Суддя А.М. Мудрак