Справа № 526/1677/23
Провадження № 3/526/767/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судових засідань Павленко Т.І

з участю адвоката - Білоцерківець Г. В.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції № 1 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, особа з інвалідністю 3-ї групи, не працює, РНОКПП невстановлений

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

04 травня 2023 року о 20 год. 31 хв. на автошляху с. Вельбівка - с. Лютенька Миргородського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (чіткий запах алкоголю з рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під безперервну відеофіксацію на нагрудну боді камеру № 101481840.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, суду пояснив, що того дня у нього в гостях була ОСОБА_2 , яку вони разом з товаришем відвозили у с.Лютеньку, по дорозі у с. Вельбівка у них закінчилася солярка і водій пішов до села по пальне. У цей час він сів за кермо автомобіля та разом з пасажиркою став очікувати повернення товариша. В цей час під`їхала патрульна поліція і безпідставно склала на нього протоколи.

Адвокат Білоцеківець Г.В. в судовому засіданні пояснив, що того дня вказаним автомобілем керувала інша особа ОСОБА_3 . Оскільки закінчилась солярка, ОСОБА_4 пішов зустрічати осіб, які везли солярку. Забезпечити явку даної особи в судове засідання немає можливості, оскільки він є ВПО і виїхав з міста та місце його перебування невідоме.

Свідок ОСОБА_2 показала суду, що того дня вона перебувала у гостях у ОСОБА_1 , де вони спільно вживали спиртні напої. Вона побачила у нього багато шприців і ліків, тому злякалася і викликала поліцію. Згодом вона попросила ОСОБА_1 , щоб він відвіз її в с. Лютенька додому. По дорозі в них закінчилося пальне і ОСОБА_5 , який був за кермом автомобіля, пішов по солярку. ОСОБА_1 виліз з будки і сів за кермо. В цей час приїхали працівники поліції і вона надала їм пояснення.

Поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили суду, що того дня за викликом на лінію 102 поїхали в с. Лютенька, оскільки жінка повідомила про виявлення наркотичних засобів, проте не назвалася. Прибувши у с. Лютенька, вони встановили особу, однак її не виявилось вдома, а сусіди повідомили, що вона поїхала на червоному автомобілі з фургоном. Повертаючись з с.Лютенька, по дорозі вони зустріли схожий автомобіль, який рухався їм назустріч з включеним світлом фар з невеликою швидкістю. Вони зупинили даний транспортний засіб, за кермом перебував водій у нетверезому стані та без документів, а поруч в якості пасажира сиділа жінка, яка викликала поліцію. Було очевидним, що за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_1 , хоча він і заперечував даний факт, тому не було необхідності встановлювати якимось іншим чином особу водія.

Крім наведених вище пояснень вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.05.2023, безперервним відеозаписом з боді камери, постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАД №148296 від 04.05.2023, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення в сумі 425 грн за ч.1 ст.126 КУпАП за керування вказаним транспортним засобом без посвідчення водія та реєстраційних документів, яка не була оскаржена та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що назустріч патрульному автомобілю з незначною швидкістю з включеним світлом фар рухається автомобіль червоного кольору. За допомогою проблискових маячків даний транспортний засіб був зупинений, на відео реєстраторі зафіксовано незначне відкочування автомобіля назад після зупинки. За кермом автомобіля знаходиться ОСОБА_1 і працівник поліції звертається до нього як до водія. На запитання поліцейського він відповідає, що не вживав спиртні напої, нікуди не їде, його сюди привезли люди і він знаходиться серед лісу, відпочиває. Поліцейський пропонує йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер або проїхати у медичний заклад, на що ОСОБА_1 відповідає, що не керував автомобілем, відмовляється від огляду за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі. ОСОБА_1 не називає особу, яка керувала транспортним засобом, стверджує, що його сюди привезли друзі, вони поїхали, а він сів за руль.

Суд вважає, що зібрані та досліджені в судовому засіданні докази повністю підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження медичного огляду.

На безперервному відеозаписі чітко відображені обставини правопорушення, рух автомобіля відносно нерухомих предметів з незначною швидкістю та поведінку ОСОБА_1 з явними ознаками сп`яніння, тому його пояснення на спростування вказаних обставин є неспроможними. Жодних повідомлень поліцейським про особу, яка перебувала за кермом, ні ОСОБА_1 , ні пасажир ОСОБА_2 не повідомляють, на місцевості осіб, які йшли б по дорозі чи поблизу немає.

Суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_2 і не приймає їх до уваги, оскільки з встановлених у судовому засіданні обставин справи встановлено, що дані особи перебувають у дружніх відносинах, крім того 4 травня ОСОБА_2 вживала значну кількість алкоголю, була дезорієнтована, через що викликала працівників поліції, тому суд вважає, що вона позбавлена спроможності відтворити справжні події того дня. Крім того її покази працівникам поліції та в судовому засідання є непослідовними, також є непослідовними стосовно особи, яка керувала автомобілем та його подальшими діями, тому суд не приймає такі покази як докази у даній справі.

Є суперечливими між собою покази ОСОБА_1 та свідка стосовно особи, яка керувала автомобілем, оскільки останні вказують, що він пішов за пальним чи то в село чи до міста, чи зустрічати інших осіб, які везуть солярку. Явка даної особи не була забезпечена стороною захисту до суду для її допиту, тому суд ставить під сумнів і не приймає до уваги усі покази щодо ОСОБА_8 .

Невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом не заслуговують на увагу суду, так як з відеозапису чітко вбачається, що він знаходиться за кермом автомобіля. Крім того ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за керування 04.05.23 вказаним транспортним засобом без посвідчення водія та реєстраційних документів. Постанова набрала законної сили і має в даному випадку преюдиційне значення, тобто фактичні обставин справи стосовно особи, яка керувала автомобілем, не оскаржені ОСОБА_1 .

З відеозапису також чітко видно ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 : нечітка мова, нестійка хода, дезорієнтація, неадекватність поведінки у ситуації, що склалася та відмова від проходження освідування на стан сп`яніння.

Будь яких належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 суду не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою та у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП поліцейським ОСОБА_1 роз`яснено.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, … а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином проходження огляду на стан сп`яніння є обов`язком водія, а не його правом.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу з одночасним позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки керування транспортними засобами у стані сп`яніння несе громадську небезпеку і може потягнути за собою більш тяжкі наслідки. Крім того протиправна поведінка свідчить про неналежне відношення до забезпечення безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки. Суд вважає, що саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 401,130 ч.1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536.80 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 34000 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2023 року.

Головуюча Л. В. Максименко