Справа № 591/5847/23 Провадження № 3/591/2080/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р., за участю секретаря судового засідання Яковенко А.А., захисника Маховика Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , касир ТОВ "Свіфт Гарант", за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 30.06.2023 року о 23 год. 49 хв. у м. Сумах по вул. Харківська, 46, керував транспортним засобом BYD E-5 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за згодою водія за допомогою технічного приладу газоаналізатор Drager Alcotest, що підтверджується тестом №1053 від 01.07.2023 з позитивним результатом 1,79 проміле, з яким водій був згоден, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №046252.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Захисник вказував на порушення процедури огляду, оскільки поліцейськими не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі. Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, яким саме технічним пристроєм здійснювався огляд на стан алкогольного сп`яніння, у роздруківці тестування не заповнено всі реквізити, а саме: не вказано до якого саме протоколу виготовлено даний тест, не зазначено місце проведення тесту, не вказано час та хвилини тестування, вказано інше прізвище інспектора, не вбачається дата останньої калібровки; доданий до матеріалів справи відеозапис не відповідає критеріям електронного доказу.

Заслухавши думку захисника, дослідивши адміністративні матеріали справи, вважаю, що ті фактичні дані, що містяться у протоколі від 01.07.2023 року серії ААД №046252 та в матеріалах, наданих Управлінням патрульної поліції в Сумській області, дають підстави стверджувати, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, відповідно до п.2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 280 КУпАП: орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Глави 20 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначено як захід забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.

При цьому, порядок проведення такого огляду врегульований: ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок).

Матеріали справи дають підстави стверджувати про те, що поліцейським було дотримано норми чинного законодавства під час проведення огляду на стан сп`яніння, а саме: вимоги ст. 266 КУпАП та Порядку.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними матеріалами справи, дослідженими у суді, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1);

-результатом проведеного тесту газоаналізатора (Drager Alcotest) 6820 ARНК 0128, результат огляду 1,79 проміле, проба позитивна, тест номер №1053 від 01.07.2023 року (а.с.2);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора (Drager Alcotest), з результатом огляду ОСОБА_1 був згоден (а.с. 3);

-довідкою, в якій зазначено інформацію про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с. 6).

Окрім того, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису на оптичному носії даних (а.с. 7) переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини, викладені в протоколі, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при їх складанні та дотримання процедури огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки, а також зафіксовані пояснення ОСОБА_1 , в яких він погодився пройти огляд на місці зупинки та погодився з результатами Драгеру.

Таким чином, у працівників поліції не було підстав для направлення водія для проведення огляду до закладу охорони здоров`я з огляду на вимоги п.6 Порядку та п.7 Інструкції.

Інші вказані у письмовому запереченні недоліки при заповненні чеку Драгеру не свідчать про його неналежність чи недопустимість як доказу. Під час проходження огляду водій не висував вимогу про надання відомостей щодо калібрування Драгеру чи інших документів щодо відповідності технічного приладу вимогам чинного законодавства. Відповідних клопотань не було заявлено і в судовому засіданні стороною захисту. Більш того, слід взяти до уваги і ту обставину, що дати калібрування технічних приладів на період дії воєнного стану вважаються продовженими.

Стосовно невідповідності відеозапису критеріям електронного доказу, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів.

При цьому вказані норми, на відміну від вимог процесуальних норм інших видів судочинства, зокрема адміністративного, не містять вимог щодо необхідності скріплення відеозапису електронним цифровим підписом.

Отже, підстав для визнання даного доказу (диску із відеозаписом поліцейських із подією правопорушення) недопустимим відповідно до положень КУпАП не встановлено, у той час як посилання на норми КАС України щодо електронних доказів, як на підставу визнання доказу недопустимим, є неспроможними, оскільки нормативні положення КАС України підлягають застосуванню при розгляді справ у порядку адміністративного судочинства.

Відтак, жодних обставин чи фактів, які б давали підстави не довіряти наведеним доказам чи фактичним даним, що в них містяться, у суду не має, тому факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає доведеним.

Враховуючи положення статті 33 КУпАП при накладенні стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а також те, що відповідно до відомостей інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» у ОСОБА_1 наявне посвідчення водія, вважаю за необхідне застосувати до правопорушника стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 536,80 грн.

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя М.Р. Сорока