Справа №443/1788/23
Провадження №3/443/693/23
ПОСТАНОВА

іменем України

11 жовтня 2023 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

18 серпня 2023 року о 16:20 год. на автомобільній дорозі Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів в смт.Нові Стрілища, Львівсько району, Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Dacia Sandero», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», що підтверджується тестом №3514 від 18.08.2023 року, результат огляду становить 2,63 ‰. Таким чином, ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №279520 від 18.08.2023 року, 18.08.2023 року о 16:20 год, водій керуючи транспортним засобом «Dacia Sandero», державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів 357 км. + 700 м. на ділянці дороги, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, під час зміни напрямку руху, а саме під час перестроювання в ліву смугу, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроюватися. Внаслідок чого допустив зіткнення з т/з «Мерседес Спрінтер», д.н.з. Е134RS Молдова.

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 11.10.2023 року матеріали адміністративної справи №443/1788/23 (Провадження №3/443/693/23) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП та матеріали адміністративної справи №443/1789/23 (Провадження №3/443/694/23) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно справі номер №443/1788/23 (Провадження №3/443/693/23).

ОСОБА_1 під час розгляду справи визнав факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Пояснив, що він 18.08.2023 о 16:20 год. рухався по крайній праві стороні на своєму автомобілі по дорозі Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів, яка має дві смуги руху в одному напрямку. Оскільки, він побачив, що в подальшому проїзна частина дороги звужується на одну смугу руху в попутному напрямку, він увімкнув лівий покажчик повороту, однак не вчинивши жодних дій для перестроювання ліворуч, відчув удар в ліву частину його автомобіля, який було завдано причепом автомобіля Мерседес Спрінтер. Також зазначив, що того дня він дійсно випив 125 грам горілки. Просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступного висновку.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено правила дорожнього руху.

Нормами п.2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 ПДР).

Відповідно до п.6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735 (далі - Інструкція), вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч.3 ст.266 КУпАП)

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведеною повністю.

Зокрема, вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення Серія ААД № 279595 від 18.08.2023 року;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою тестування за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6810 №3514 від 18.08.2023 року, результат проби позитивний - 2,63 ‰, з результатом якого ОСОБА_1 погодився;

-розпискою ОСОБА_2 від 18.08.2023 року, відповідно до якої остання отримала на зберігання автомобіль «Dacia Sandero», державний номерний знак НОМЕР_1 ;

-відеозаписом події на CD-дискуз яких видно, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, яке мало місце 18.08.2023 року, ОСОБА_3 пройшов такий огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6810, результат проби позитивний - 2,63 ‰, з результатом якого останній погодився та відмовився від проходження такого огляду у медичному закладі.

Судом не встановлено з боку інспектора патрульної поліції порушень вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В даному випадку суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, ступінь вини.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, та те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Щодо доводів ОСОБА_1 про необхідність закриття провадження у справі за ст.124 КУпАП, суд зазначає наступне.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №279520 від 18.08.2023 року, водію ОСОБА_1 ставиться у вину недотримання вимог п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Відповідно до п.10.1 Правила дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися (п.10.3 Правила дорожнього руху).

Згідно п.1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року, № 1408/27853 (надалі - Інструкція) у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів (у разі їх наявності); показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Згідно п.4 розділу ІX Інструкції на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №279520 від 18.08.2023 року додана схема місця ДТП, з якої вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася 18.08.2023 о 16 год. 20хв. у Львівській області, Перемишлянський район, а/д Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів, та письмові пояснення ОСОБА_4 від 18.08.2023 року.

При цьому, на схемі місця ДТП в порушення ч.6 п.4 розділу ІX Інструкції не зазначено сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів, координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів, а відтак таку суд до уваги не бере.

Одночасно, суд критично оцінює письмові пояснення ОСОБА_4 щодо обставин події, оскільки працівниками не відібрано пояснень від ОСОБА_1 та не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення про відмову від надання таких, не встановлено свідків події, хоча як видно з відео, яке додано до протоколом про адміністративне правопорушення Серія ААД № 279595 від 18.08.2023, на місці зупинки транспортних засобів знаходяться інші особи.

Будь-які інші достатні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відсутні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02). Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого є значним, а також передбачає позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. (Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року в справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки подію та склад правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази.

Враховуючи вищенаведене, оскільки належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення суду не надано, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення в цій частині підлягає закриттю.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» зі ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп..

Керуючись ст.ст. 124, ч.1 ст.130, 221, 247, 275-280, 283-287КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка