Провадження № 3/344/6246/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Руденко Д.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівника та головного бухгалтера ПП «ГУТА», за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи керівником та головним бухгалтером ПП «ГУТА», несвоєчасно подав податкову декларацію по екологічному порядку (стац. джер. забруднення) за ІІ кв. 2023 року (граничний термін подання декларації 09.08.2023 року, фактично подано 10.08.2023 року), чим порушив п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.250.2 ст.250 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами і доповненнями) та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, за відомою суду адресою у спосіб визначений законом, про причини неявки суду не повідомив, клопотань щодо реалізації прав до суду не подано. ОСОБА_1 також міг стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Крім цього, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 було відомо про те, що на розгляді в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області перебуває справа про притягнення його до відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року зазначається, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Оскільки ОСОБА_1 повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за його відсутність в судовому засіданні законом повністю покладено на ОСОБА_1 .

За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу доцільно розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провину ОСОБА_1 доведено зібраними по справі доказами, зокрема даними з протоколу про адміністративне правопорушення № 2552 від 13.09.2023 року, копією акта про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності № 9760/09-19-04-10-15 від 04.09.2023 року, іншими матеріалами справи.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.163-1 КУпАП, як порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 9, 33, 163-1, 221, 268, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Дмитро РУДЕНКО