Провадження № 33/801/970/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Курбатова І. Л.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Педини О.А., потерпілого ОСОБА_2 та його адвоката Непокульчицького В.С.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Педини Олега Анатолійовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №432681, 29 червня 2023 року о 18:23 год водій ОСОБА_1 в м. Вінниці по вул. Короленка, 1, керуючи транспортним засобом «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 при перестроюванні, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчинення адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн на користь держави.

Не погодившись з постановою суду представник ОСОБА_1 адвокат Педина О.А. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, необґрунтованою, судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано всі обставини, які мають значення для вирішення справи. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є недоведеною належними та допустимими доказами. У зв`язку з чим, просив постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2023 року скасувати та винести нову, якою закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката Педину О.А., потерпілого ОСОБА_2 та його адвоката Непокульчицького В.С., дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно роз`яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Статтями 245, 278, 280 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України, судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

З доводами наведеними в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції погодитися не може, зважаючи на таке.

Згідно ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

У п. 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №432681, 29 червня 2023 року о 18:23 год водій ОСОБА_1 в м. Вінниці по вул. Короленка, 1, керуючи транспортним засобом «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 при перестроюванні, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Після вчинення дорожньої пригоди учасники ДТП надавали свої письмові пояснення. Експерт на місце ДТП не викликався, експертиза по обставинам ДТП не проводилася.

В силу пункту 10.1 Правил перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно п.10.3 Правил, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

За порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

За змістом КУпАП невід`ємною ознакою складу адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні, яку зумовлює, зокрема наявність реальної можливості не вчинити дії або відвернути наслідки, які складають об`єктивну сторону правопорушення.

Викладене також узгоджується з відомостями, що містяться у схемі місця ДТП, на якій зазначено та зображено ділянку дороги, де відбулось ДТП, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього.

При цьому, з відеозапису долученого до справи вбачається, що автомобіль «Renault» рухається в крайньому лівому положенні. В цей час, в крайньому правому положенні в попутному напрямку рухається автомобіль «Hyundai», попереду руху якого стоїть перешкода у виді транспортного засобу. В подальшому, на відео зображено, що водій транспортного засобу «Hyundai» пришвидшує свій рух та здійснює перестроювання у крайнє ліве положення, не надаючи при цьому перевагу у русі транспортному засобу «Renault», в цей же момент, автомобіль «Renault» зупиняється.

Після перегляду справи в апеляційному порядку, суд вважає, що водієм автомобіля «Hyundai» ОСОБА_1 не враховано характеру руху автомобілів по даному шляху, що призвело до невірної ним оцінки дорожньої обстановки, яка склалася при здійсненні маневру перестроювання з однієї смуги в іншу, коли він повинен був впевнитися, що не створює небезпеки для інших учасників руху, зокрема транспортним засобам, які рухаються позаду нього в попутному напрямку.

З огляду на викладене, враховуючи достатність даних, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини ДТП, суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини, які призвели до дорожньої аварії, надав їм об`єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушень п.10.3 ПДР.

Посилання апелянта на те, що зіткнення відбулося з вини потерпілого ОСОБА_2 , який повинен був дотримуватись дистанції під час руху автомобіля, не заслуговують на увагу, оскільки є власним тлумаченням обстановки, яка склалася. В даному випадку водій ОСОБА_1 перед початком перестроювання, не впевнився в тому, що цей маневр буде безпечним як для нього, так і для інших учасників дорожнього руху, помилково розраховуючи на наявність у нього умов для вчинення такого маневру, не пропустив транспортний засіб «Renault», який рухався позаду по крайній лівій смузі, чим порушив вимоги п.10.3 Правил. Не дотримання вимог даного пункту, незалежно від дій інших учасників дорожнього руху, є першочерговим і таким, що перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди й пошкодженням транспортних засобів.

Отже, апеляційний суд вважає встановленим, що водієм ОСОБА_1 було порушено п.10.3 Правил дорожнього руху України, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду внаслідок якої відбулось зіткнення транспортних засобів.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Інші доводи апелянта є безпідставними та суперечать наявним матеріалам.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Педини Олега Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун