Справа № 308/7802/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника-адвоката Краснощока О.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2023 рокуОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000, 00 грн. (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Відповідно до постанови, - 19.04.2023 о 22 год. 44 хв. в м. Ужгород по вул. Університетська, 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився лікарем « КНП ЗОМЦ ПЗ Тмз» підтверджується висновком №917 від 19.04.2023, чим порушив вимоги п.2.9 (А) Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Краснощок О.Г. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова незаконна та необґрунтована, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що оскаржувана постанова винесена неналежним суддею Голяна О.В., оскільки справа про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 не була у нього в провадженні. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення містить ознаки фальсифікації та не відповідає фактичним обставинам справи і події, оскільки 19.04.2023 о 22.44 год. ОСОБА_1 знаходився біля свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де і був затриманий працівниками поліції, отже він не міг знаходитися на вул.Університетській, 14, як це зазначено у протоколі. Також вважає, що огляд на стан сп`яніння в медичному закладі проводився із грубим порушенням вимог Інструкції, оскільки від гр. ОСОБА_1 зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження з метою встановлення стану сп`яніння не відбиралися, а проведено огляд на алкотестері «Драгер», що являється порушенням порядку огляду, отже такий огляд вважається не дійсним. Враховуючи вищенаведене, просить суд оскаржувану постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі відносно гр. ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, - справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , оскаржену постанову суду захисник отримав лише 21.06.2023.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Краснощока О.Г., неявка яких із урахуванням положень ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що останні належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, а розгляд справи вже відкладався.

Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисник повинні добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язані демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Приймаючи рішення про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Краснощока О.Г. враховуються і вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що клопотання адвоката Краснощок О.Г. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє беручи до уваги такі обставини.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, вчинене повторно, протягом року, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283,284 КУпАП.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 099631 від 19 квітня 2023 року, у відповідності до якого ОСОБА_1 19 квітня 2023 року в м. Ужгород по вул. Університетська, 14, о 22.44 годині, керував транспортним засобом марки «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився лікарем « КНП ЗОМЦ ПЗ Тмз»; підтверджується висновком №917 від 19.04.2023, чим порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП (а.с.1); постановою серії ЕАС №6859712 від 19.04.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду становить 2.78% проміле (а.с.4); висновком щодо результатів медичного огляду № 917 від 19.04.2023 (а.с.5); рапортом поліцейського Валерія Мельничина (а.с.6); рапорт інспектора УПП В Закарпатській області ДПП рядового поліції Руслана Бабидорича (а.с.7); довідкою т.в.о. старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП В Закарпатській області ДПП Діани Пастики року про притягнення повторно до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.9); відеозаписом обставин події (а.с.14).

Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду № 917 від 19.04.2023, ОСОБА_1 ознайомлено без зауважень зі сторони останнього, про що порушник засвідчив своїм підписом.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано.

Твердження апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення містить ознаки фальсифікації та не відповідає фактичним обставинам справи і події, оскільки 19.04.2023 о 22.44 год. ОСОБА_1 знаходився біля свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де і був затриманий працівниками поліції, отже він не міг знаходитися на вул.Університетській, 14, як це зазначено у протоколі, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами й спростовані доказами, які наявні в матеріалах справи. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що наявною у справі постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №6859712 від 19.04.2023, відповідно до якої водій ОСОБА_1 , 19.04.2023 о 22 год. 44 хв. у м. Ужгород, вул.Університетська, 14, керував транспортним засобом при цьомубув позбавлений права керувати транспортним засобом на 3 роки, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАПта накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. У зв`язку з наведеним та за наявності не скасованої у встановленому законом порядку постанови про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за фактом вчинення вище вказаного адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції визнає встановленим факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин встановлених судом першої інстанції при визнанні судом винним останнього за ч.2 ст.130 КУпАП.

Жодних заяв або клопотань, або інших пояснень ОСОБА_1 з приводу незаконних дій працівників поліції матеріали провадження не містять, а незгода з діями працівників поліції була висловлена ним лише під час розгляду справи в суді, що можна розцінювати, як спосіб захисту останнього.

Разом з тим, ні ОСОБА_1 , ні його захисником не надано жодних відомостей щодо звернення із заявою до відповідних органів з метою ініціювання проведення службової перевірки з приводу фальсифікації протоколу про адміністративне правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд відхиляє.

Також не заслуговують на увагу твердження апелянта, які зазначені в апеляційній скарзі, про те, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними, оскільки висновок №917 від 19.04.2023 був предметом ретельного дослідження в суді першої інстанції, якому суд дав правильну та неупереджену оцінку та не впливають на висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Вбачається, що огляд водія ОСОБА_1 , за його згоди, проводився лікарем ОСОБА_2 , яка будучи кваліфікованим фахівцем і встановила факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, про що склала відповідний висновок.

Цей висновок не суперечить вимогам, як ст.266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015.

Крім того, апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних і про те, що в лікаря ОСОБА_2 , яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склала висновок про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння (результат огляду становить 2.78% проміле) були підстави для фальсифікації вищевказаного висновку щодо останнього, а також для його обмови у перебуванні у такому стані, у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які би свідчили про зацікавленість вищевказаного лікаря у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що лікар КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей Закарпатської обласної ради» ОСОБА_2 , при виконанні своїх функціональних обов`язків діяла виключно у межах наданих їй повноважень.

Відповідно до пункту 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Між тим, ОСОБА_1 та його захисником не надано доказів оскарження ними медичного висновку №917 від 19.04.2023 щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також, матеріали справи не містять жодних доказів того, що після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , останній висловлював свою незгоду з результатами такого огляду. Ні у висновку медичного огляду, ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не зазначив своїх заперечень щодо результатів проведеного медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, в апеляційній скарзі захисника не наведено жодних доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП .

Відтак, апеляційний суд вважає, що факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є доведеним, а отже у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.130 КУпАП.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги адвоката Краснощок О.Г. щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Будь-які інші доводи захисника, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності ОСОБА_1 , оскільки безспірних та переконливих доказів, які б могли об`єктивно спростувати причетність останнього до вказаного правопорушення, суду не надано.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі адвоката Краснощок О.Г. не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.9 «А» Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, таке порушення Правил дорожнього руху України є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Краснощок О.Г. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу Краснощок О.Г. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага