ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/22734/23

Провадження № 33/4820/557/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Селезньової М.Д., Плюти В.С., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Киричука С.В., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм в ПП «Подільський-Камінь»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесять ) гривень 00 копійок.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 36 КУпАП ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 гривень 80 копійок судового збору.

За постановою суду, 20.08.2023 року о 16 год. 20 хв., ОСОБА_1 в м. Хмельницькому, по вул. Хотовицького, 8/1, керуючи, належним ОСОБА_3 , транспортним засобом марки «Citroen Jumpy», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на позаду нього рухаючого автомобіля марки «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Після чого, в порушення п.2.10 а Правил дорожнього руху, самовільно залишив місце ДТП, до якого був причетний. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду, в частині притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.122-4 КУпАП, провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В частині визнання його винним за ст.124 КУпАП залишити без змін.

Вважає, що постанова суду в цій частині є незаконною, оскільки суд не взяв до уваги його пояснення щодо обставин, які виникли на місці ДТП.

Апелянт стверджує, що не залишав місця події одразу, так як він саме після ДТП вийшов з автомобіля, підійшов до потерпілої, яка викликала поліцію. Працівниками поліції учасникам ДТП було роз`яснено про можливість укласти євро договір, на який вони погодились. Працівники поліції залишили їх, після чого потерпіла відмовилась від такого договору, оскільки її знайомий, який перебував поряд, відмовив її, тому він поїхав додому. Через приблизно 20 хв. йому зателефонували працівники поліції і повідомили, що він вважається таким, який покинув місце ДТП, після чого прибувши на місце ДТП працівники поліції склали щодо нього протокол за ст.122-4 КУпАП.

Апелянт стверджує, що він не покидав умисно місця ДТП, а відеозапис з місця події свідчить про його присутність на місці події.

Крім того, таку поведінку потерпілої він зрозумів, як відсутність претензій, у останньої, до нього, тому поїхав додому.

Апелянт звертає увагу на те, що він використовує автомобіль для допомоги матері по господарству та у її роботі, підвозячи необхідні речі, товари, саму матір, так як рідний батько помер, а другий чоловік матері мобілізований, тому допомогти матері не має кому, а позбавлення його права керування транспортними засобами буде надмірним тягарем, негативно вплине на життя його сім`ї та його матері, оскільки він працює водієм і це єдине джерело доходу його сім`ї.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Киричука С.В., які в ході апеляційного розгляду змінили апеляційні вимоги та просили змінити постанову суду лише в частині накладення стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, думку потерпілої ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та доводи особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності і її захисника, апеляційний суд дійшов висновку, що вказана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Оскільки ОСОБА_1 вину визнає, кається у вчиненому, не оспорює фактичних обставин, вчинених ним адміністративних правопорушень, тому апеляційний суд, в цій частині, постанову не перевіряє.

Разом з тим, доводи ОСОБА_1 про необхідність призначення йому більш м`якого стягнення за ст.122-4 КУпАП є обґрунтованими.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину визнав та просив пом`якшити призначене йому стягнення. Зазначив, що раніше до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП не притягувався, одружений, на його утриманні перебуває родина, працює водієм ПП «Подільський-Камінь», керування транспортним засобом для нього є єдиним засобом заробляти кошти на життя, а тому таке стягнення як позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його належного виконання трудових обов`язків та утримання родини.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Оскільки наведений у ст. 34 КУпАП перелік обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не є вичерпним, суддя при накладенні адміністративного стягнення може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не передбачені цією статтею.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суд виходив з того, що дані особи правопорушника та матеріали справи дають підстави застосувати саме таке стягнення.

Однак, при накладенні на ОСОБА_1 стягнення, суд першої інстанції, не в повній мірі, врахував вимоги ст. 33 КУпАП.

У відповідності до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено, що залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Отже, санкції інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, передбачають альтернативні види стягнень. За наявності альтернативного виду стягнення у виді штрафу, суд, належним чином, в постанові не обґрунтував підстав для обрання йому стягнення суворішого, у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушника найбільш суворого виду адміністративного стягнення, апеляційний суд уважає необґрунтованим.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді водія ПП «Подільський Камінь», згідно з наданою довідкою з місця роботи. Керування транспортним засобом для ОСОБА_1 є єдиним засобом заробітку для належного утримання матері-пенсіонерки та сім`ї. Крім того, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП не притягувався.

Однак місцевим судом під час розгляду справи дані обставини не враховані та належним чином не перевірено.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Так, згідно із ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, апеляційний суд враховує особу правопорушника, те, що дані правопорушення ним вчинено вперше, раніше до адміністративної відповідальності, за такої категорії правопорушення, він не притягувалася, вину визнає та щиро кається у вчиненому.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 має на утриманні матір-пенсіонерку, основний його вид діяльності пов`язаний із керування автомобілем, а тому таке стягнення як позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його та родину джерел для існування.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність умислу покинути місце ДТП не може виключати в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Ухвалюючи своє рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), а тому, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає стягнення у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Санкція 122-4 КУпАП передбачає стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Апеляційний суд уважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення відповідно до мінімальної санкції ст. 122-4 КУпАП, за більш серйозне правопорушення, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження в подальшому вчинення правопорушень.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 , в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.ст.122-4, 124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400(три тисячі чотириста) гривень 00 копійок, в дохід держави.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.