Справа№672/577/23
Провадження №3/672/171/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Городок

Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Пономаренко Л.Е., з участю секретаря судового засідання Ратушняк Л.В., захисника Столяра М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Хмельницького районного управління поліції ГУНП у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №306591, ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 27.04.2023 о 22 год. 07 хв., в м.Городок, по вул.Ранкова, біля будинку №6, водій ОСОБА_2 керував автомобілем FORD MONDEO д.н.з. НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітке мовлення. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Столяр М.В. в судовому засіданні вину свого підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду водія, порушено його право на захист, а також після оголошення протоколу має місце допис в протоколі. За даних обставин вважає, що провадження в справі підлягає закриттю.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

З дослідженого в судовому засіданні диску із відеозаписом, наданого ВПД №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, вбачається, що водій ОСОБА_1 27.04.2023 о 22 год. 07 хв., в м.Городок, по вул.Ранкова, керував автомобілем EORD MONDEO д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, оскільки перед маневром повороту не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку. На місці зупинки водій відмовився пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Згідно рапорту поліцейського А.Пачосік та протоколу затримання АЗ №052535, до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне затримання для складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП та встановлення особи. Перебуваючи в якості затриманого у відділенні поліції ОСОБА_2 заявляв вимогу про призначення йому захисника і працівниками поліції йому було повідомлено, що його клопотання задоволено, інформація передана в центр безоплатної вторинної правової допомоги.

В журналі інформування центрів з надання безоплатної правової допомоги затриманим міститься запис №4, з визначенням дати та часу 27.04.2023 22 год.56хв. про відправлення повідомлення відносно ОСОБА_1 з позначкою, що адвокат не з`явився.

Згідно протоколу адміністративного затримання ОСОБА_1 був звільнений 28.04.2023 о 00 год 15 хв.

Протокол про адміністративне правопорушення був складений 27.04.2023 о 23 год.16 хв., тобто в період, коли ОСОБА_1 знаходився в статусі затриманого, через 20 хвилин після направлення повідомлення в центр безоплатної вторинної допомоги.

На запит суду регіональний центр з безоплатної вторинної правової допомоги у Хмельницькій області повідомив про ненадходження на їх адресу повідомлення про призначення захисника Римару Анатолію Адамовичу.

Статтею 29 Конституції України передбачено, що кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правничою допомогою захисника.

Надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Усупереч зазначених вимог закону, працівниками поліції після здійснення затримання ОСОБА_1 йому не забезпечено присутність захисника. При цьому, ОСОБА_1 висловлював бажання щоб йому був призначений захисник.

Оскільки ОСОБА_1 затримано з порушенням права на захист, суд приходить до висновку, що всі докази, отримані з моменту затримання за принципом «плодів отруєного дерева» є неналежними та недопустимими в розумінні доказів вчинення затриманим адміністративного правопорушення.

Крім того, як вбачається з відеозапису, пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було запропоновано у ВПД №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а згідност. 245 КУпАП завданнями провадження у справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1 і ч. 2ст. 7 КУпАП). При цьому правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність (ст. 9 КУпАП), а на підставі ч. 1ст. 130 КУпАП відповідальність для особи, яка керує т/з, настає, крім іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Диспозиція ч. 1ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, зокрема «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Зазначена Інструкція передбачає два варіанти огляду на стан сп`яніння: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби) ; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Тобто, Інструкцією зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться відносно водія, а не встановленої особи, і поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а не у відділі поліції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння тільки після застосування відносно нього адміністративного затримання і доставлення до відділу поліції, що суперечить вищевказаним правовим нормам.

Що стосується позиції захисника, що в протокол про адміністративне правопорушення були внесені додаткові відомості після складання та оголошення його ОСОБА_1 , зазначений факт не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Суд приходить до висновку, що за наявності вищезазначених порушень, а також у зв`язку з порушенням права ОСОБА_1 на захист, його дії не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Суддя Л.Е.Пономаренко