Справа № 583/4981/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами, що надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , начальник складу в/ч НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 9111351 від 01.10.2023, ОСОБА_1 01.10.2023 о 21.00 годині заадресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого завдав психічної шкоди здоров`ю потерпілої. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у визначеному законом порядку. Разом з тим 12.10.2023 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КупАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Так ОСОБА_1 зазначив, що він категорично не погоджуюсь зі складеним відносно нього адміністративним протоколом, вважає його необґрунтованим та незаконним. Зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 911351 від 01.10.2023 не зазначено в чому саме полягав склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 ч.2 КУпАП, фабула адміністративного протоколу не містить точного часу ймовірного вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, в матеріалах справи відсутні пояснення потерпілої ОСОБА_2 , а лише долучено рапорт дільничного офіцера поліції про відмову ОСОБА_2 від дачі письмових пояснень. ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що у власних поясненнях він вказав про виникнення суперечки між ним та дружиною ОСОБА_2 , в ході якої він не ображав останню нецензурними словами. Натомість саме потерпіла допустила висловлювання образливого характеру в бік ОСОБА_3 , який власне і викликав працівників поліції для врівноваження сімейних відносин. Також у зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, чи призвели дії ОСОБА_1 до побоювання потерпілої за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, чи спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або яку шкоду завдали зазначені дії психічному здоров`ю особи. Отже, матеріали справи, не містять жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 911351 від 01.10.2023 щодо висловлювань ОСОБА_1 нецензурною лайкою відносно своєї дружини ОСОБА_2 та наслідків таких дій для потерпілої. Також у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків, які б могли підтвердити факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП, а також не роз`яснено йому права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України. Отже, в даному випадку працівники поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не встановили всіх суттєвих ознак, які впливають на доведеність вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 1ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушенняніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Положеннями ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушенняадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає настання відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

За приписами ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Так з пояснень, наданих ОСОБА_1 , вбачається, що 01.10.2023 мала місце сімейна сварка, що виникла між ним та дружиною ОСОБА_2 на побутовому ґрунті. З огляду на викладене суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 не було здійснено діянь психологічного характеру, які б могли завдати шкода психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Крім того, згідно інформації з Інтегрованої інформаційно-пошукової система Міністерства внутрішніх справ України «Армор» 01.10.2023 о 21.31 год. саме ОСОБА_1 звернувся до служби «102» із повідомленням про вчинення його дружиною, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, сімейної сварки, в ході якої остання погрожує та чинить бійку. Вказані відомості узгоджуся з поясненнями ОСОБА_1 про виникнення між ним та дружиною ОСОБА_2 сімейного конфлікту, під час якого він не ображав останню нецензурною лайкою.

Сама потерпіла ОСОБА_2 відмовилася від дачі будь-яких пояснень з даного приводу.

Таким чином долучені до матеріалів справи письмові докази не містить беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_2 .

Слід також зауважити, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена ст. 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена ст. 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно вимог п. 1 ч. 1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, вирішуючи справу в межах складеного протоколу у відповідності до положень ст.ст. 254, 279 КУпАП приходжу до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу і події правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко