ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/3066/22 Головуючий в 1 інст. Кольц Д.М.
Провадження № 33/807/425/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Усенка А.В. на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 7 квітня 2023 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з відомостями протоколу про адміністративне правопорушення, суддя місцевого суду встановив, що 27 серпня 2022 року о 14 год. 49 хв. в м. Запоріжжя, вул. Шкільна біля буд. 2-в, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря та підтверджується висновком №5859 від 27.08.2022 р. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Від керуванням транспортним засобом відсторонений шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки з додержанням Правил дорожнього руху. Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Усенко А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з грубим порушенням права на захист, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом не керував, відеозаписом з місця події цього факту не зафіксовано.

Сам ОСОБА_1 неодноразово повідомляв співробітникам поліції, що не знаходився за кермом.

Ні докази, наявні в матеріалах справи, ні допитані в судовому засіданні в якості свідків співробітники поліції, не підтверджують факт керування його підзахисним транспортним засобом.

Встановлені судом першої інстанції обставини ставлять під сумнів достовірність даних,зазначених в протоколі, а тому вони не можуть бути прийняті до уваги як належні та допустимі докази.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи обізнаність адвоката Усенка А.В. та ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, а також наявність клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю вказаних осіб, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга адвоката не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 063344 від 27.08.2022 р. підтверджується: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відображенням позитивного результату огляду на стан сп`яніння, а саме перебування в стані алкогольного сп`яніння згідно висновку лікаря №5859 (а.с. 5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 27.08.2022 р. з зазначенням ознак алкогольного сп`яніння у вигляді різкого запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів (а.с.6); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 5859 від 27.08.2022 р. з результатом огляду щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с.7); диском з відеозаписом.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом апеляційної скарги, апелянт заперечує факт керування ОСОБА_1 автомобілем, вказуючи, що за кермом знаходився його молодший брат, який злякавшись поліцейських, пересів на інше місце.

Проте, зазначене спростовується відеозаписом події, на якому зафіксовано рух автомобіля «ВАЗ-21013», його зупинка, переміщення особи з водійського місця на інше. Після цього з правого заднього пасажирського місця дістають ОСОБА_1 та виходять інші пасажири. З місця водія не виходить жодна особа.

На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння саме як водію у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, ОСОБА_1 погодився.

При цьому, ніхто з осіб, що перебували разом з ОСОБА_1 в автомобілі, не зазначає про керування ними транспортним засобом або не керування автівкою ОСОБА_1 .

З дотриманням встановленого законом порядку, у зв`язку з відмовою водія пройти огляд на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager, ОСОБА_1 доставлено до медичного закладу, де за результатами освідування лікарем складено висновок № 5859 від 27.08.2022 р. про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння.

В ході спілкування з лікарем ОСОБА_1 підтвердив вживання алкоголю, а саме пива, одночасно і сам факт керування транспортним засобом не заперечував.

Отже, суд не має жодного сумніву у керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом за зазначених у протоколі та визнаних доведеними місцевим судом обставинами.

На переконання апеляційного суду працівниками поліції та лікарем було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП, а зафіксовані на відео події наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення у рамках даної справи.

При цьому самі зафіксовані обставини, які мали місце за участю ОСОБА_1 не оспорюються апелянтом.

Зовнішні ознаки ОСОБА_1 не викликають сумніву щодо обґрунтованості висунутої поліцейськими вимоги пройти відповідний огляд.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Такому висновку суду відповідає сукупність досліджених доказів, зокрема відображеної на відео інформації і переконує апеляційний суд у вірності висновків суду першої інстанції.

Тому, на думку апеляційного суду, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці у стані алкогольного сп`яніння не викликає сумніву, а позиція останнього спрямована на уникнення адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних об`єктивних даних на користь заявлених вимог апеляційної скарги не надано та під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Усенка А.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 7 квітня 2023 р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник

Дата документу Справа № 331/3066/22