Номер провадження 3/523/7093/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Кремер І.О., розглянувши матеріали Головного управління ДПС в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Одеська Торгова Компанія»

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163 1 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшли матеріали адміністративної справи від Головного управління ДПС в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 163 1 КпАП України.

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 50/11/15-32-07-10-10 від 17.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Одеська Торгова Компанія» порушив порядок ведення податкового обліку згідно акту перевірки № 19176/15-32-07-10/42854854 від 17.07.2023 року, чим порушив вимоги аб. б) п. 200.4 ст. 200, п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163 1 КпАП України.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Однак, в матеріалах справи наявні письмові пояснення правопорушника з яких вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення останній не отримував, окрім протоколу про адміністративне правопорушення матеріали справи жодних доказів не містять, в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито суті порушення. Окрім того, за результатами вказаної перевірки складено Акт від 18.04.2023 року № 9241/15-32-07-10/42854854, в якому контролюючий орган дійшов висновку про те, що ТОВ «Одеська Торгова Компанія» не має права на отримання бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку за січень 2023 року у розмірі 290288,00 грн. у зв`язку з відсутністю сплати сум ПДВ у звітному податковому періоді постачальником таких товарів/послуг, проте в подальшому було виправлено дане порушення, та поновлено бухгалтерські документи. А тому,просить суд закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Диспозицією ч. 1 ст. 163 1 КпАП України передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно з приписами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. ст. 252, 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із протоколу № 5011/15-32-07-10-10 від 17.08.2023 року ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Одеська Торгова Компанія» порушив порядок ведення податкового обліку згідно акту перевірки № 19176/15-32-07-10/42854854 від 17.07.2023 року, чим порушив вимоги аб. б) п. 200.4 ст. 200, п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163 1 КпАП України.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення вчинені нею, не конкретизовано суть порушення, в графі викладено лише наслідки, вчинених дій та зазначено перелік норм податкового законодавства, однак не вказано які саме дії або бездіяльність у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, були допущені, що призвели до порушення порядку ведення податкового обліку.

Крім того, ч.1 ст. 163-1 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що посилається на певні норми права, окрім того в протоколі повинно бути зазначено, який конкретно закон визначає суб`єктом цього правопорушення директора підприємства.

Загальне посилання в протоколі на відповідні норми Податкового кодексу України не описують конкретного складу правопорушення та його суті. Формулювання протоколу в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Посилання ж у протоколі просто на норми нормативно-правових актів без конкретизації, яку норму якого Закону особою порушено, в чому полягає це порушення, які конкретно дії або бездіяльність допущені особою, не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться ОСОБА_1 у вину.

З наявного в матеріалах справи Акту № 19176/15-32-07-10/42854854 від 17.07.2023 року вбачається, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки виявлено в ТОВ «Одеська Торгова Компанія» порушення, а саме не має права на отримання бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ) за квітень 2023 року у розмірі 264152 грн. у зв`язку з відсутністю сплати сум ПДВ у звітному податковому періоді постачальником таких товарів/послуг, завищення уми від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації), на суму 2811220 грн.

Податковим кодексом України передбачено, що акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Згідно з положеннями п. 86.1. ст. 86 Податкового кодексу України Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт перевірки документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Системний аналіз положень КУпАП свідчить про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» від 30.05.2013 та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011).

Виходячи з практики застосування ЄСПЛ ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до ст. 6 Конвенції.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Відповідно до ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 07.07.2020 у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП ґрунтується лише на висновках викладених у акті № 19176/15-32-07-10/42854854 від 17.07.2023 року, а висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників контролюючого органу з виконання податкового контролю та їх результатів, але самі по собі такі висновки не породжують правових наслідків для платника податків, а також беручи до уваги, що у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності не зазначено, у чому конкретно полягає порушення ОСОБА_1 встановленого порядку ведення податкового обліку, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 247, 251, 254, 283-286 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер