Справа № 587/1830/23
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2023 рокусуддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від ВП № 4 (м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця ЗСУ, іпн НОМЕР_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП,
Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи те, що на розгляд суду одночасно надійшло трисправи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130, ст. 122-2 ч.1 КУпАП, вважаю за необхідне об`єднати їх для спільного розгляду.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час складання протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені, зокрема, ст. 63 Конституції України, а також права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином був повідомлений про час розгляду справи у суді..
Суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.
Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд.
За таких обставин, та враховуючи, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді даної справи відповідно до вимог статті 268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши письмові докази по справі, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130, 122-2 ч.1 КУпАП встановлена в повному обсязі.
П.2.1.а ПДР передбачено, що водії механічного транспортного засобу повинні мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортними засобом відповідної категорії.
Так, ч.5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою ст.126 КУпАП.
В даному випадку, зібраними матеріалами справи, дослідженими у суді, підтверджується провина ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП.
Постановою серії БАД № 148428 від 26.04.2023 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.
Постановою Лебединського районного суду № 950/15/21 від 15.03.2021 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП та був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 10 років.
Жодних відомостей про скасування вказаної постанови суду не надано.
Диспозиція ст.130 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Огляд на стан сп`яніння проводиться ( п.6 розд. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.( п.5,6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008).
Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810», результат якого показав 2,16 % .
При огляді відеозапису вчиненого правопорушення, доданого до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 добровільно, погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер 6810, результат якого показав наявність 2.16% проміле.
Відеозапис вчиненого правопорушення, який був досліджений в судовому засіданні, свідчить про те, що водієм автомобіля ОСОБА_1 він не зупинився на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів, спеціального звукового сигналу та гучномовного пристрою, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 ч.1 КУпАП.
В протоколах про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не скористався своїм правом зазначити свою незгоду з вчиненим адміністративним правопорушенням і надати свої пояснення щодо вчиненого ним правопорушення, про яке йому повідомили працівники поліції, роз`яснивши йому його права, передбачені ст. 268 КУпАП.
Отже, безпосередньо дослідивши в судовому засіданні та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає їх належними і допустимими, зібраними у порядку та у спосіб, встановлений законом, а тому вважає встановленим факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбаченого ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130, 122-2 ч.1 КУпАП.
З урахуванням характеру вчиненого адміністративного правопорушення та його особи, на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.
На підставі викладеного, керуючись ст. 36, ч.5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, 122-2 ч.1 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

На підставі ч.1ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ч. 2ст. 308 КУпАПу разі несплати накладеного штрафу впродовж 15 діб з моменту отримання постанови, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя О.А.Степаненко