№ 3/229/3335/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2023 р. м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Грубник О.М., за участю захисника Соколова В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянику України, РНОКПП: НОМЕР_2 , яка працює (проходить службу) у військовій частині НОМЕР_1 медичною сестрою медичного пункту, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) від 26.04.2023 №1041 було призначено службове розслідування за фактом відсутності на лікуванні у військовій частині НОМЕР_3 військовослужбовця військової служби призваного за мобілізацією, офіцера групи підготовки військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 , який повинен був 01.09.2022 року прибути на лікування до військової частини НОМЕР_1 .

В ході проведення службового розслідування встановлено факт того що майор ОСОБА_2 був безпідставно відсутній на військовій службі з 01.09.2022 року, та факт недбалого ставлення до військової служби посадовою особою медичного пункту військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 , а саме: не забезпечила своєчасне (надання інформації) внесення записів про зміни в облікових даних особового складу у відповідні облікові документи, які ведуться у штабі військової частини відносно майора ОСОБА_2 , що призвело до відсутності контролю за місцем перебування під час дії правового режиму «воєнний стан» майора ОСОБА_2 (був відсутній на військовій службі з 01.09.2022 року), що призвело до безпідставного нарахування та виплаті майору ОСОБА_2 грошового забезпечення та додаткової винагороди та заподіянню матеріальної шкоди державі у розмірі 112495,04 (сто дванадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять)грн. 04 копійки, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 24.05.2023 №733 та матеріалами відповідного службового розслідування.

Відповідно до частини 4 статті 2 Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-ХІІ " Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. ".

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XlV " Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями".

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551 -XIV військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця " додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів".

Відповідно до пункту 2.3 додатку 13 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) 16.05.2023 №3дск «Про затвердження функцій (завдань) та функцій обов`язків (посадових осіб) структурних підрозділів 122 окремого аеромобільного батальйону НОМЕР_4 окремої аеромобільної бригади медична (далі - Функціональні обов`язки) сестра медичного пункту зобов`язана в тому числі" виконувати завдання з внутрішнього контролю шляхом управління ризиками в процесах, які виконує в рамках функціональних обов`язків (посадових інструкцій) покладених на нього.

Відповідно до пункту 1 Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 01 листопад 2021 року (далі - Контракт) ОСОБА_1 зобов`язана в тому числі " свято і неухильно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів (начальників)".

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV солдат зобов`язаний: " виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників);.

Відповідно до статті 83 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV начальник медичної служби полку зобов`язаний " вести облік і складати звітність у встановленому порядку, щомісяця проводити з підрозділами і підпорядкованим складом бригади звірку облікових даних, в установлені терміни проводити перевірку підрозділів відповідно до своїх обов`язків із складанням відповідних актів:".

Відповідно до статті 87-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV " начальник медичної служби полку зобов`язаний: організовувати якісне проведення медичного огляду та обстеження особового складу, особисто брати участь в амбулаторному прийомі, оглядати хворих, що перебувають у медичному пункті і направляються до закладів охорони здоров`я; знати стан хворих, що залишаються в медичному пункті, і контролювати їх лікування; знати стан хворих, що перебувають в інших закладах охорони здоров`я, і періодично їх відвідувати.".

Відповідно до статті 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV " Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку".

З матеріалів службового розслідування, які додані до протоколу серії А4165 №156 вбачається, що спосіб та порядок в який посадові особи медичного пункту А4165 на виконання вимог статті 87-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, повинні були контролювати перебіг лікування військовослужбовців, в тому числі майора ОСОБА_3 , був встановлений усним наказом начальника медичної служби-начальником медичного пункту військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом медичної служби ОСОБА_4 , а саме: один раз в місяць зв`язуватися засобами телефонного зв`язку з військовослужбовцями, які перебувають на стаціонарному лікуванні, а у разі, якщо військовослужбовець не виходить на зв`язок, доповісти про це начальнику медичної служби, та до лікувальних закладів спрямовувати офіційні запити, якщо військово службовець убув у військову установу запит спрямовувався через систему електронного документообігу, якщо цивільний заклад охорони здоров`я то через Укрпошту. Після отримання відповіді на запит приймається відповідне рішення. У випадку відсутності даних про факт стаціонарного лікування хворого (пораненого) такий військовослужбовець подається рапортом як такий, що самовільно залишив частину (факт віддання такого наказу підтверджується поясненнями відібраними у капітана медичної служби ОСОБА_5 , молодшого сержанта ОСОБА_6 , молодшого сержанта ОСОБА_1 в рамках службового розслідування) (надалі - усний наказ про порядок контролю).

Також відповідно до статті 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XІV " Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.".

Відповідно до абзацу 5 пункту 1.1 розділу 1 Настанови з медичного забезпечення Збройних Сил України на особовий період, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 11.02.2019 року №60 (надалі - Настанова з медичного забезпечення Збройних Сил України) " Настанова призначена для органів військового управління Збройних Сил України всіх рівнів, органів управління медичним забезпеченням Збройних Сил України, керівників військово-медичних закладів, начальників медичних служб усіх рівнів, начальників медичних підрозділів військових частини.

Також, відповідно до пункту 9.1 розділу 9 Настанови з медичного забезпечення Збройних Сил України " Під військово-медичним обліком та звітністю в особовий період слід розуміти розроблену на основі військово-медичної статистики, інформатики і кібернетики систему збору, обробки та аналізу інформації про санітарні втрати, здоров`я військовослужбовців та стан медичного забезпечення військ.

Головним принципом військово-медичного обліку та звітності є оформлення документів за обов`язковою для дотримання спеціально розробленою формою, регламентованою відповідними директивами (наказами), та обов`язковим поданням їх у встановлені терміни до визначених посадових осіб (органів управління). Завданнями медичного обліку в особовий період є зокрема, облік руху, результатів та тривалості лікування поранених і хворих на етапах медичної евакуації. Обов`язковими вимогами до медичного обліку та звітності є їх достовірність, повнота, можливість порівняння та своєчасність подання". Більше того відповідно до пункту 9.3 Настанови з медичного забезпечення Збройних Сил України " Відповідно до завдань медичного обліку, основними одиницями медико-статистичного обліку на особовий період, які знаходять відображення в облікових та звітних медичних документах, є зокрема, пролікований (госпіталізований) поранений або хворий; визначений результат лікування пораненого (хворого); тривалість лікування пораненого (хворого); стан етапу медичної евакуації (медичного підрозділу або військово-медичного закладу).".

Тому, молодший сержант ОСОБА_1 проходячи військову службу за контрактом, перебуваючи на посаді медичної сестри медичного пункту військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) в результаті недбалого ставлення до військової служби в період часу з 31.08.2022 року по 18.04.2023 року не виконала усний наказ про порядок контролю (жодного разу не зв 'язалась з військовослужбовцем, який вибув на стаціонарне лікування та не вжила інших дій та заходів, які передбачені усний наказ про порядок контролю), не забезпечила своєчасне (надання інформації) внесення записів про зміни в облікових даних особового складу у відповідні облікові документи, які ведуться у штабі військової частини НОМЕР_1 відносно майора ОСОБА_2 , що призвело до відсутності контролю за місцем перебування під час дії правового режиму «воєнний стан» майора ОСОБА_2 (відсутній на військовій службі з 31.08.2022 року), що призвело до безпідставного нарахування та виплаті майора ОСОБА_2 грошового забезпечення чим заподіяно матеріальну шкоду державі у розмірі 112495,04 (сто дванадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн. 04 копійки, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 24.05.2023 №733 та матеріалами відповідного службового розслідування.

Тому, молодший сержант ОСОБА_1 проходячи військову службу за контрактом, перебуваючи на посаді медичної сестри медичного пункту військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) в період часу з 31.08.2022 року по 18.04.2023 року виконуючи обов`язки медичної сестри медичного пункту військової частини НОМЕР_5 передбачені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" та іншими законами (Статутами Збройних Сил України), відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (в тому числі Настанови з медичного забезпечення Збройних Сил України), поставившись байдуже, без належної старанності до своїх службових обов`язків не виконала усний наказ про порядок контролю (порушив статтю 16, 83, 87-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статтю 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, функціональні обов`язки ). продовжуючи свою протиправну діяльність також не скористалась наданим їй правом запитати і отримати документи, матеріали та інформацію, необхідні для виконання своїх посадових обов`язків (порушив Функціональні обов`язки) не піклуючись та не турбуючись про наслідки невиконання усного наказу про порядок контролю, не доповіла командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові) про неможливість виконати наказ (порушивши статтю 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України), не надавши відповідної інформації керівнику служби персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 про факт відсутності військовослужбовця на стаціонарному лікуванні (порушивши положення Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України та статті 83 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

Більше того дії (бездіяльність) молодшого сержанта ОСОБА_1 не відповідали головному принципу військово-медичного обліку та звітності а саме: молодший сержант ОСОБА_1 не оформила документи за спеціально розробленою формою, регламентованою відповідними директивами (наказами), та обов`язковим поданням їх у встановлені терміни до визначених посадових осіб (органів управління) (порушила пункт 9.1 розділу 9 Настанови з медичного забезпечення Збройних Сил України та статтю 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ).

Також молодший сержант ОСОБА_1 не виконала завдання медичного обліку в особовий період зокрема, щодо обліку руху, результатів та тривалості лікування поранених і хворих на етапах медичної евакуації.

Дії молодшого сержанта ОСОБА_1 не відповідають обов`язковими вимогами до медичного обліку та звітності якими є їх достовірність, повнота, можливість порівняння та своєчасність подання.". (порушила завдання та принципи Настанови з медичного забезпечення Збройних Сил України та статтю 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ).

Тобто, недбалим ставлення до військової служби в період часу з 31.08.2022 року по 18.04.2023 року в формі бездіяльності молодший сержант ОСОБА_1 , яка проходить військову службу за контрактом, перебуваючи на посаді медичної сестри медичного пункту військової частини НОМЕР_1 порушивши: статтю 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1 -4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 16, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, усний наказ про порядок контролю, положення Настанови з медичного забезпечення Збройних Сил України, Функціональні обов`язки та ч.2 статті 172-15 КУпАП, що призвело до відсутності контролю за місцем перебування під час дії правового режиму «воєнний стан» майора ОСОБА_2 (відсутній на військовій службі з 31.08.2023 року), що призвело до безпідставного нарахування та виплаті майора ОСОБА_2 грошового забезпечення чим заподіяно матеріальну шкоду державі у розмірі 112495,04 (сто дванадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн. 04 копійки, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 24.05.2023 №733 та матеріалами відповідного службового розслідування, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, повідомила, що зі складеними протоколами не згодна. Захисник Соколов В.В., який діє в її інтересах, надав суду клопотання про закриття проваджень у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисної події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Крім того, оскільки норма ст. 172-15 КупАП, яка сама по собі не розкриває складу адміністративного правопорушення, не визначає сутність дії чи бездіяльності, які можна достеменно кваліфікувати саме як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, є бланкетною, то при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм в протоколі про адміністративне правопорушення.

Для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, повинно бути доведено, які саме обов`язки не були виконані ОСОБА_1 і яким законодавством передбачене їх виконання.

Таким чином, недбале ставлення військової службової особи до військової служби не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються військової служби.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення молодший сержант ОСОБА_1 , вчинила інкриміноване їй правопорушення будучи військовою службовою особою медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді медичної сестри медичного пункту військової частини НОМЕР_1 . в період часу з 31.08.2022 по 18.04.2023.

Про те, суб`єктом складання протоколу про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи не долучено витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 листопада 2021 року № 306, згідно якого рекрута ОСОБА_1 , призначено наказом командира військової частини НОМЕР_6 (по особовому складу) від 01 листопада 2021 року № 175-PC на посаду санітара медичного пункту військової частини НОМЕР_1 з 01 листопада 2021 року. Встановити таким, що справи та посаду САНІТАРА МЕДИЧНОГО ПУНКТУ військової частини НОМЕР_1 . ВОС - 83 765 8Д, прийняла з 01 листопада 2021 року.

Крім того, в період часу: з 01.11.2021 по 31.03.2023 вона перебувала на посаді санітара медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31 березня 2023 року № 92, згідно якого солдата ОСОБА_1 , санітара медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , увільнено від займаної посади та призначено наказом командира військової частини НОМЕР_6 (по особовому складу) від 30 березня 2023 року № 89-РС на посаду МЕДИЧНА СЕСТРА МЕДИЧНОГО ПУНКТУ військової частини НОМЕР_1 , ВОС 879249Д. З 31 березня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Разом з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного належного, допустимого та достатнього доказу, який би підтверджував ту обставину, що молодший сержант ОСОБА_1 є військовим начальником, або іншим військовослужбовцем, який обіймає постійно чи тимчасово посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконує такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування, а отже є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч,2 ст.172-15 КУпАП.

А отже ОСОБА_1 не є військовою службовою особою, в розумінні приписів ст. 173-13 КУпАП, і відповідно не є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 172-15 КУпАП.

Складений, щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення відповідно до ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто не зазначена суть адміністративного правопорушення, а саме протокол не містить жодних посилань про те, яку саме норму спеціального закону, правил, інструкцій, інших нормативних актів, тощо, які визначають порядок дій та строки, в які військовослужбовець має вживати тих чи інших заходів, було нею порушено, у результаті чого може настати відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП України, крім того начальник медичної служби-начальник медичного пункту ВЧА4165 старший лейтенант медичної служби ОСОБА_7 заперечує видання ним будь кому, будь в якій формі, в тому числі в усній формі наказу, розпорядження, чи прохання, підпорядкованим йому санітару ОСОБА_1 , фельдшеру ОСОБА_8 , один раз в місяць зв`язуватися засобами телефонного зв`язку з військовослужбовцями, які перебувають на стаціонарному лікуванні, а у разі, якщо військовослужбовець не виходить на зв`язок доповісти про це начальнику медичної служби, та до лікувальних закладів спрямовувати офіційні запити.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано посадову інструкцію ОСОБА_1 , за займаними нею посадами - санітара медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , медичної сестри медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , з якими вона під підпис була би ознайомлена, які дали б змогу встановити, що на неї, в час вчинення нею інкримінованого їй правопорушення, було покладено вказані обов`язки, а саме - здійснювати контроль особового складу військової частини, які вибули з військової частини НОМЕР_1 до лікувальних закладів, їх прибуття до військової частини НОМЕР_1 з лікувальних закладів, ведення такого обліку і забезпечення своєчасно (надання інформації) внесення записів про зміни в облікових даних особового складу у відповідні облікові документи, які ведуться у штабі військової частини НОМЕР_1 , що це за документи.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що правопорушенням заподіяна матеріальна шкода державі в розмірі 112495,04 грн. Про те в графі протоколу: Потерпілі, зазначено що потерпілі відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення, не може бути визнаний належним доказом по даній справі, в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є самостійним та беззаперечним доказом доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви. Про те, такі в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серія А4165 № 156 був складений 29 травня 2023 року.

Згідно супровідного листа військової частини НОМЕР_1 , від 31 серпня 2023 року вихідний № 836/13562, протокол про адміністративне правопорушення серія А4165 № 156 від 29 травня 2023 року, з додатками, був направлений до Дружківського міського суду Донецької області (одержано судом 01 вересня 2023 року, вхідний № 17784/23-Вх).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки на думку суб`єкта складання протоколу про адміністративне правопорушення, правопорушення було скоєно в період з 31.08.2022 по 18.04.2023, протокол про адміністративне правопорушення був складений 29 травня 2023 року, то стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а отже строки накладення адміністративного стягнення на даний час закінчилися.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за у разі закінчення на момент розгляду - справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку суду визначати питання винності чи невинності особи оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічне положення міститься в рішенні ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, за яким у разі закриття провадження по справі, питання про доведеність вини особи не має вирішуватися.

Також, відповідно до висновку Вищого адміністративного суду України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», у разі закриття провадження по справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не встановлюється.

Отже, після закінчення вказаних строків унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

При цьому, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Враховуючи, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, суд позбавлений процесуальної можливості в подальшому досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п.7 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість військовослужбовця ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 9, 36, 247, 251, 283-284, 287, 289, 291 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративних правопорушень на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. М. Грубник