Справа № 529/1219/23
Провадження № 3/529/656/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з СПД №2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер не встановлено, який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 187 КУпАП,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

02.08.2023 о 23 год. 23 хв. ОСОБА_1 на 15 км автодороги Диканька-Орданівка керував транспортним засобом Range Rover реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судові засідання ОСОБА_1 не з"явився, хоча неодноразово викликався, про що свідчать повернені суду рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток, які останній отримав 24.08.2023 та 21.09.2023. Заяв чи будь яких клопотань до суду не подав.

Слід зазначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні Пономарьов проти України від 3 квітня 2008 наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Окрім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч.1 ст.130 КУпАП не є обов`язковою, тому розгляд справи проведено у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП передбачена, зокрема, адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 015229 від 02.08.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху) та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- направленням особи на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- відеозаписами із відеореєстратора з патрульного автомобіля та нагрудних бодікамер поліцейських від 02.08.2023, де поліцейським запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. При цьому, на одному з відео зафіксовано рух транспортного засобу Range Rover, який зупинився при наближенні поліцейського автомобіля. В автомобілі Range Roverперебував один правопорушник, інших осіб не було.

Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена належними доказами.

Зазначені на відеозаписі доводи ОСОБА_1 щодо того, що він вийшов із пасажирського місця, а водій автомобіля пішов по справах, суд не бере до уваги, оскільки на відеозаписі вбачається рух автомобіля Range Rover, який зупинився та увімкнув сигнал аварійної зупинки. При цьому інших осіб, окрім ОСОБА_1 , в автомобілі не було. Належних та допустимих доказів на підтвердження факта керування автомобілем іншою особою матеріали справи не містять.

Як вбачається з довідки від 07.08.2023 наданої СПД №2 ВП №2 ГУНП в Полтавській області, згідно бази ІПНП посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував.

Згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами коли винна особа взагалі не має такого права.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи вище викладене, дані про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, його винність у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, які не спростовані, тому приходжу до висновку про необхідність призначення йому адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки у останнього відсутнє таке право.

Відповідно до Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 33, 280, 283 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафа в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя: Л.Є. Петренко