ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/819/43/23 Головуючий у 1-й інстанції: Гонтар Д.О.
Єдиний унікальний номер справи: 766/122/23 Доповідач Базіль Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі судді - Базіль Л.В., секретар Доброва К.О., за участі адвоката Шевченка А.С., який діє від імені ОСОБА_1 , адвоката Мишака Д.Е., який діє від імені ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Шевченка Антона Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_1 , на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25 липня 2023 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції.

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25.07.2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_2 06.06.2023 року об 11:40 год. в м. Херсоні по вул. Садова, керуючи транспортним засобом Peugeot 307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної на головну дорогу на перехресті з вул. Комкова не надав перевагу в русі автомобілю Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , яка рухалась по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, після чого транспортний засіб Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_2 , став некерований та здійснив виїзд на узбіччя, де допустив наїзд на будівлю. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.3 б), 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Шевченко Антон Сергійович, від імені ОСОБА_1 , звернувся в суд через систему «Електронний суд» із апеляційною скаргою, в якій просить змінити постанову Херсонського міського суду від 25.07.2023 року, шляхом її доповнення вирішенням питання про відшкодування винним майнової шкоди в розмірі 145577,96 грн вартості матеріального збитку та 4800,00 грн витрат на проведення експертного дослідження.

В апеляційній скарзі адвокат Шевченко А.С. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 25.07.2023 року, посилаючись на те, що 06.08.2023 року не погодившись з постановою суду від 25.07.2023 року захисником потерпілої було подано апеляційну скаргу у системі «Електронний суд», яка постановою Херсонського апеляційного суду від 13.09.2023 року повернута скаржнику у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження. Суд вказав, що постанову суду винесено 25 липня 2023 року, а тому строк на апеляційне оскарження обчислюється із зазначеної дати та закінчився 04 серпня 2023 року. Проте, оскаржувана постанова суду приймалась у судовому засіданні 25 липня 2023 року без участі сторін, а її копія була отримана захисником лише 04.08.2023 року, оскільки до цього часу повний текст постанови не був складений, що підтверджується відомостями ЄДРСР судове рішення надіслано до електронної системи 04.08.2023 року, крім цього захисник неодноразово звертався за отриманням судового рішення в період часу між 25.07.2023 року та 04.08.2023 року та отримував відмову у видачі копії судового рішення через не виготовлення його копії.

Зазначені обставини перешкодили апелянту своєчасно реалізувати право на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим, скаржник просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, а процесуальний строк поновити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Шевченко А.С. зазначає, що постановляючи рішення у справі суд, не зважаючи на подану потерпілою заяви від 13.07.2023 року, наявність в матеріалах справи висновку №140-0182 експертного транспортного-товарознавчого дослідження від 11.07.2023 року, питання відшкодування майнової шкоди не вирішив.

Внаслідок ДТП 06.06.2023 року, спричиненої грубим порушенням правил дорожнього руху ОСОБА_2 , автомобіль Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_3 , зазнав істотних ушкоджень, та згідно висновку експертного дослідження від 11.07.2023 року вартість відновлювального ремонту внаслідок пошкодження становить 338483,50 грн, що істотно перевищує ринкову вартість транспортного засобу, відтак вартість матеріального збитку визначається в розмірі останньої в сумі 145577,96 грн. Крім цього, потерпіла понесла витрати на проведення експертизи в сумі 4800,00 грн.

Аргументи інших учасників справи.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу, адвокат Мишак Д.Е., який діє від імені ОСОБА_2 , з посиланням на приписи ч.2 ст.40 КУпАП, де визначено, що в інших випадках питання відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а справу на підставі ч.2 ст.38 КУпАП закрити за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Апеляційний розгляд.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Шевченко А.С., який діє від імені ОСОБА_1 , доводи апеляційної скарги підтримав з підстав в ній викладених.

Адвокат Мишак Д.Е., діючи від імені ОСОБА_2 , та приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, винести постанову, якою справу закрити на підставі закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши пояснення адвоката Шевченка А.С., який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, адвоката Мишака Д.Е., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст. 294 КУпАП, скарга на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено ( ч. 2 ст. 294 КУпАП )

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та її адвокат Шевченко А.С. участі в судовому засіданні 25.07.2023 року не приймали, адвокат Шевченко А.С. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказані обставини не перешкоджали суду першої інстанції розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та її адвоката.

Разом із цим матеріали справи не містять відомостей про направлення ОСОБА_3 чи то ОСОБА_1 копії постанови. В апеляційній скарзі адвокат зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови було надіслано судом до єдиного реєстру судових рішень 04.08.2023 року, тобто в останній десятиденний строк на апеляційне оскарження, саме в цей день він і отримав копію постанови.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 25.07.2023 року поважними та поновити пропущений строк, оскільки таке має на меті забезпечення особі доступу до правосуддя.

Щодо доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, правильність кваліфікації його дій, а також правильність накладення стягнення жодним учасником справи не оскаржується, тому постанова суду в зазначених частинах не є предметом апеляційного перегляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не зважаючи на подану потерпілою заяви від 13.07.2023 року, наявність в матеріалах справи висновку №140-0182 експертного транспортно-товарознавчого дослідження від 11.07.2023 року, безпідставно не вирішив питання відшкодування майнової шкоди потерпілій, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до положень ст.40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі, організації під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення суд має право одночасно вирішити питання про відшкодування шкоди.

В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Отже покладення судом обов`язку з відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням автомобіля на винного у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди одночасно з вирішенням питання про накладення на нього стягнення за адміністративне правопорушення є правом, а не обов`язком суду.

За загальним правилом шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України)

Статтею 41 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі Закон № 1961-IV), передбачено перелік випадків, в яких регламентні виплати здійснюються саме МТСБУ за рахунок коштів з централізованих страхових резервних фондів чи з коштів фонду страхових гарантій.

Згідно з п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема транспортним засобом, власник якого не застрахував своєї цивільно-правової відповідальності, крім шкоди заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке перебувало в такому транспортному засобі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вбачається із матеріалів справи на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована.

Матеріали справи не містять відомостей про звернення ОСОБА_1 за регламентними виплатами до МТСБУ.

Виходячи зі змісту наведених норм, питання відшкодування ОСОБА_1 майнової шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, з`ясування необхідності розподілу цивільно-правової відповідальності між страховиком та особою, що спричинила шкоду, повинно вирішуватися за правилами цивільного судочинства на засадах змагальності сторін, з урахуванням всіх значимих обставин, як то і передбачено ч.3 ст.40 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, підстав для зміни постанови суду про накладення адміністративного стягнення з наведених в апеляційній скарзі мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 285, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Шевченку Антону Сергійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 25.07.2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Шевченка Антона Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 25.07.2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду Л.В. Базіль