1Справа № 335/9182/23 3/335/3083/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Мінаєв М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВстановиВ:

25.09.2023 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали справи про адміністративні правопорушення за протоколом серії ААД № 392503 від 11.09.2023 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Вказаним протоколом встановлено, що 29.08.2023 року о 18 год. 49 хв., ОСОБА_1 , будучи посадовою особою начальником ШЕД № 2 КП «ЕЛУАШ», допустив аварійну ямковість у м. Запоріжжя на вул. Яценка, 8, чим спричинив дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем VOLVO V40, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль отримав механічні ушкодження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Від захисника ОСОБА_1 , адвоката Кальнія Д.С., надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, та розгляд справи без участі його підзахисного та самого захисника. В обґрунтування клопотання захисник послався на таке:

-виклад суті правопорушення, зазначений в протоколі, не відповідає диспозиції статті 140 КУпАП, оскільки жодною частиною цієї статті не передбачено відповідальності за таке діяння, як допущення аварійної ямковості;

-датою протоколу зазначено 09.11.2023, тобто у майбутньому;

-протокол не містить посилання на конкретну норму ДСТУ 3587, порушену ОСОБА_1 ;

-в протоколі міститься посилання на порушення ОСОБА_1 пункту 1.5 Правил дорожнього руху, тоді цей пункт встановлює норму поведінки для учасників дорожнього руху, яким ОСОБА_1 в даному випадку не є;

-суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, є відповідальна посадова особа, тоді як протокол та додані до нього матеріали не містять жодних доказів на підтвердження займання ОСОБА_1 такої посади, а в акті обстеження ділянки вулично-дорожньої мережі зазначено, що забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги покладено на районну адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, а не на ОСОБА_1 ;

-на схемі місця ДТП відсутній автомобіль, який має пошкодження коліс від наїзду на яму;

-у схемі місця ДТП не зазначено глибину виявленої ями, тоді відповідно до вимог ДСТУ 3587-22 критерієм ліквідації ями є перевищення глибини у 4 см.

Крім того, захисник послався на те, що нормами ДСТУ 3587-22 (п. 5.1.3) передбачено, що огляд доріг відповідної категорії проводиться один раз на 7-10 діб, а на усунення недоліків дорожнього покриття відводиться до 5 діб з моменту виявлення відповідних пошкоджень. Як свідчить надана захисником копія журналу технічного огляду проїзних частин доріг по Вознесенівському району м. Запоріжжя, спірна ділянка дороги була оглянута 21.08.2023, і при цьому не було виявлено пошкоджень, які б потребували ремонту. Після цього, 28.08.2023 було виявлено ямковість площею 1 кв. м по вулиці Яценка, яку до 30.08.2023 було ліквідовано. При цьому в протоколі не визначено, коли виникла яма, на яку наїхав потерпілий.

З урахуванням вказаних доводів, захисник вважав, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена.

При вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме уповноважена посадова особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною четвертою статті 140 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 140 КУпАП має бути викладена суть правопорушення, яка відповідала б ознакам об`єктивної сторони одного з діянь, передбаченого першою, другою чи третьою частиною цієї статті, із зазначенням наслідків, передбачених ч. 4 ст. 140 КУпАП.

З наведеного випливає, що склад цього правопорушення є матеріальним, оскільки обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони наявність пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Однак, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, протокол не містить чіткого описання одного з діянь, передбачених першими трьома частинами ст. 140 КУпАП, внаслідок чого з протоколу неможливо з`ясувати, яке саме діяння було вчинено: передбачене першою, другою чи третьою частиною вказаної статті. Формулювання «допустив аварійну ямковість» прямо не передбачено жодною із вказаних норм.

Крім того, причинний зв`язок між наїздом автомобіля потерпілого ОСОБА_2 та наявними у ньому пошкодженнями жодними матеріалами, доданими до протоколу не підтверджений, і висновок про наявність такого зв`язку ґрунтується лише на ствердженні самого потерпілого.

Слід також погодитись, що доводи захисника Кальнія Д.С. матеріалами справи не спростовуються, оскільки вони не містять ані доказів перебування ОСОБА_1 на відповідній посаді, ані доказів покладення саме на нього забезпечення ремонту дорожнього покриття на спірній ділянці, ані доказів порушення саме ним конкретних норм ДСТУ 3587.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

За таких обставин, суддя вважає, що при складенні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, щодо ОСОБА_1 не зібрано переконливих доказів його вини, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.1, 7, 247, 265, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.М. Мінаєв