Номер провадження: 33/813/1711/23
Головуючий у першій інстанції Передерко Д. П.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарці судового засідання - Гасанової Л.Я. кизи, за участю представника митного органу Кептене Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці Бєлошицької Л. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 03.08.2023 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжі, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «СЛАВУТИЧ-ТРАНС»,

- якою провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України, закрито на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення,

установив

Постановою суду 1-ої інстанції закрито провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Відповідно до постанови суду, матеріали справи не містять достатніх даних, які безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність у ОСОБА_1 умислу на порушення вимог митного контролю, а саме на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України. Крім того, порушення ОСОБА_1 встановлених строків зворотного вивезення транспортного засобу відбулося з поважних причин, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

В апеляційній скарзі представник Одеської митниці вважає, що постанова суду винесена із порушенням норм процесуального права, оскільки її винесено всупереч вимогам ст.245 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 не було надано митним органам України жодного документального підтвердження щодо наслідків дії обставин непереборної сили військового стану, та особистих обставин.

На підставі цього, просить постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 03.08.2023 року скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 Митного кодексу України та накласти адміністративне стягнення відповідно до санкції зазначеної статті.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки апеляційному суду не повідомив.

До апеляційного суду від захисника адвоката Щербини К.В. надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просив відмовити в її задоволенні на підставах, викладених в запереченнях. Натомість, в судове зсідання захисник не з`явився, причини неявки апеляційному суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу митного органу за відсутності ОСОБА_1 та його представника.

Вислухавши думку представника Одеської Митниці Кептене Д.А., який підтримав доводи апеляційної скарги перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, вислухавши думку учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності зібрані докази, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 присутні ознаки складу правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 481 МК України, за кваліфікуючими ознаками: перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що 09.02.2022 громадянин України ОСОБА_2 ввіз легковий автомобіль марки «RENAULT LAGUNA», державний номер « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , реєстрації Литва, на митну територію України через пункт пропуску UA205020 Пункт пропуску «Ягодин Дорогуск» в режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» під письмове зобов`язання про зворотне вивезення від 09.02.2022 №UA205020/2022/1644, згідно якого зобов`язувався вивезти зазначений транспортний засіб у термін до 10.04.2022. Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 28.02.2023 р. відсутня.

Відповідно до пункту 1 статті 380 Митного кодексу України дозволяється тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Однак, станом на 28.02.2023, транспортний засіб марки «RENAULT LAGUNA», державний номер « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , за межі митної території України не вивезений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення. На момент перетину кордону ОСОБА_1 не надав відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України.

Згідно пункту 6 статті 380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог Митного кодексу України, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Також була проведена перевірка згідно розділу «Автотранспортні засоби» бази даних ЄАІС ДМСУ, відповідно якого в базі даних ЄАІС ДМСУ відсутня інформація про оформлення транспортного засобу марки «RENAULT LAGUNA», державний номер « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 у будь якому іншому митному режимі чи оформлення на нього будь яких митних документів.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення автомобіля марки «RENAULT LAGUNA», державний номер « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 більше ніж на тридцять діб.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів (ч.6 ст.380 МК України).

Апеляційний суд вважає необґрунтованим висновок суду 1-ої інстанції, зроблений на підставі позиції сторони захисту про те, що ОСОБА_1 , через відсутність можливості своєчасно вивезти вказаний автомобіль через поважні причини, що не залежали від його волі, а саме в зв`язку із введенням воєнного стану, 11.04.2022 самостійно звернувся із листом до митного органу з метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування марки «RENAULT LAGUNA», державний номер « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , наводячи одним з аргументів те, що він має обмеження з боку Прикордонної служби України у виїзді з території України. Проте, листом Одеської митниці від 23.03.2023 №7.3-17/3194 у продовженні строку тимчасового ввезення транспортного засобу йому було відмовлено.

Так, дійсно торгово-промисловою палатою України (ТПП України) листом від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України було засвідчено, що військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» являється форс-мажорною обставиною (обставинами непереборної сили).

Проте, введення на території України воєнного стану, на переконання апеляційного суду, не перешкоджало ОСОБА_1 вивезти транспортний засіб за межі України, оскільки 28.02.2023 року, після введення військового стану він перетинав державний кордон на іншому транспортному вантажному засобі.

Разом з тим, відповідно саме по собі введення воєнного стану в Україні не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання абсолютно всіх зобов`язань. Слід урахувати, що відповідно до міжнародної практики, обставина форс-мажору, в т.ч. воєнний стан, автоматично не звільняють від відповідальності.

Надані суду 1-ої та апеляційної інстанції письмові пояснення (заперечення) не спростовують вини ОСОБА_1 , оскільки вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що особою перевищено строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.

Обставини правопорушення й вина правопорушника також підтверджуються зібраними в порядку ст. 495 МК України доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №325/50000/23 від 28.02.2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , довідкою про оцінку, доповідною запискою, копією паспорту, витягом з ПІК ЄАІС ДМСУ, заявою ОСОБА_1 до митних органів (вх. Запорізької митниці №2221/10-26 від 12.04.2022 року), листом-відповіддю Волинської митниці №7.3-17/3194 від 23.03.2023 року, листом-відповіддю Запорізької митниці №7.2-1/7.20-17-01/8.19/711 від 16.03.2023 року.

Провадження у справах про порушення митних правил згідно ст. 487 МК України здійснюється відповідно до митного Кодексу України, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідальність за порушення ч. 6 ст. 481 МК України - перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування встановлена у вигляді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів. Тобто, законом передбачена альтернатива накладення стягнення на правопорушника, яке визначається судом за результатом розгляду справи.

Слід зазначити, що вказане правопорушення є триваючим, оскільки триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі №804/401/17.

Тому, навіть у разі притягнення особи до відповідальності за порушення ст. 481 МК України, це не звільняє її від обов`язку вивезення за межі території України транспортного засобу, який є предметом правопорушення, та триває до виконанням такого обов`язку або припиненням дії відповідної норми закону.

Таким чином, вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення на правопорушника, апеляційний суд враховує зазначену позицію Верховного Суду, та з метою попередження здійснення особою нових порушень митних правил, передбачених ст. 481 МК України, де предметом правопорушення може бути один й той самий транспортний засіб, приходить до висновку про застосування санкції у вигляді конфіскації транспортного засобу безпосереднього предмету правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд визнає особу винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накладає стягнення, відповідно до санкції статті, у виді конфіскації транспортного засобу марки «RENAULT LAGUNA», державний номер « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , країна реєстрації Литва.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення уразі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються повторним дослідженням, під час апеляційного розгляду, доказів у справі.

Вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 268, 285, 294 КУпАП, ст.ст. 465, 471, 527, 529 МК України, апеляційний суд -

постановив

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Бєлошицької Л. задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 03.08.2023 року, якою закрито провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України скасувати та постановити нову, якою:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу «RENAULT LAGUNA», державний номер « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , країна реєстрації Литва.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець