Справа № 347/1030/23
Провадження № 33/4808/671/23
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції КІЦУЛА Ю. С.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2023 року визнано ОСОБА_1 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн..

Судом першої інстанції встановлено, що 21.04.2023 року о 01:00 год. в смт. Кути, по вул. Довгій водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Audi д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Alcotest 6910 Драгер, результат тесту 0,66 % проміле, позитивний. Тест № 4849.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2023 року, як незаконну, та провадження у справі закрити.

Зокрема, посилається на те, що в резолютивній частині оскаржуваної постанови відсутнє посилання на нормативний акт, що передбачає відповідальність за вчинене ним адміністративне правопорушення. Таким чином, його не визнано винуватим у вчиненні правопорушення, що передбачено конкретною статтею КУпАП, а тому невідомо за які дії накладено на нього адміністративне стягнення.

Водночас зазначає, що суд належним чином не повідомив його про час і місце слухання справи, а тому безпідставно зазначив в постанові про затягування ним розгляду справи через неявку в судові засідання.

Стверджує, що працівники поліції йому двічі надавали можливість продути алкотестер, оскільки за першим разом прилад не показав ступінь сп`яніння. При цьому, мундштук, у який він дув не був в упаковці, тобто було застосовано вже використаний.

Зазначає, що він хвора людина, часто перебуває на стаціонарному лікуванні, а тому не вживає спиртне. В день складення протоколу, 20.04.2023 року біля 10 год. він, в порядку лікуванні, випив до 100 г настою прополісу, який містить домішки медичного спирту. Проте, з часу вживання лікарського засобу до складення протоколу пройшло більше 15 годин, а тому він був переконаний, що в крові немає етилового спирту. Про вживання настою прополісу він повідомив поліцейських, що зупинили його транспортний засіб, однак вони проігнорували його слова.

Не заперечує, що поліцейські пропонували проїхати в медичний заклад на освідування, проте повідомили, що заберуть у нього автомобіль і повертатися додому він буде пішки. В нагороду за те, що він підписав всі документи, які надано йому, поліцейські не вилучили в нього автомобіль та дозволили продовжувати рух за кермом додому.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив скасувати постанову суду та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Апеляційний суд також неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі і матеріали справи не містять даних про належне повідомлення про розгляд справи.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи наведене, перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із сукупності обставин, які свідчать про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності об`єктивної реальної можливості бути присутнім у суді під час розгляду справи та організувати ефективний захист своїх інтересів, які свідчать про прийняття судом першої інстанції необхідних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи та враховує характер процесуальної поведінки вищевказаної особи протягом розгляду справи у суді.

Апеляційний суд вважає, що саме такий підхід зможе забезпечити рівновагу між інтересами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та необхідністю підтримання ефективності системи судочинства.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що справа про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 24 квітня 2023 року та її розгляд неодноразово призначався в суді першої інстанції.

Зокрема, розгляд справи призначався на 25.05.2023, 19.06.2023, 02.08.2023 та 30.08.2023 про що ОСОБА_1 було повідомлено у встановленому законом порядку.

Так, в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення( а.п.32), відповідно до якого ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи 10.08.2023 року. Однак, останній в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про розгляд про причини неявки та не подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано розглянув провадження за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності тривалий час перебувала на розгляді в суді першої інстанції, що дозволяло особі, яка притягається до адміністративної відповідальності скористатися своїм правом на участь у судовому засіданні та організувати ефективний захист своїх інтересів в суді.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. («Пономарьов проти України»)

Під час апеляційного розгляду справи, судом апеляційної інстанції у повному обсязі були реалізовані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо права на участь у судовому засіданні та були перевірені її доводи щодо невинуватості у вчиненні правопорушення, внаслідок чого було встановлено, що вони є безпідставними та повністю спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Апеляційний суд вважає, що допущені судом першої інстанції порушення процесуального закону не можуть бути безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення іншого судового рішення аналогічного за своїм змістом.

Апеляційний суд вважає, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції можуть бути тільки істотні порушення вимог процесуального законодавства, які перешкодили суду правильно встановити фактичні обставини та надати вірну оцінку сукупності досліджених доказів та прийти до обґрунтованого висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення.

Так, діючий КУпАП не містить визначення правових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з чим при вирішанні цього питання необхідно виходити із загальних принципів здійснення судочинства.

Апеляційний суд вважає, що судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню у тому, випадку, коли за наявності підстав для закриття провадження суд не закрив провадження по справі, або коли рішення було ухвалено незаконним складом суду.

Зокрема, підлягає обов`язковому скасуванню судове рішення у тому разі, коли вину обвинуваченого не доведено сукупністю належних та допустимих доказів по справі, коли відсутня подія правопорушення або коли в діях особи, яка притягається до відповідальності відсутній склад відповідного правопорушення.

Так, враховуючи, що в своїх доводах ОСОБА_1 посилається на те, що в матеріалах провадження відсутні належні та достатні докази на підтвердження його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції у повному обсязі перевірив вищевказані доводи та прийшов до висновку, що вони повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Дослідивши у повному обсязі сукупність зібраних по справі доказів та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №191635 від 21.04.2023 року (а.с 1); роздруківкою Драгер алкотест (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4); рапортом інспектора СРПП Косівського РВП ГУНП Яремусь В.І.(а.с.5); відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, та транспортного засобу (а.с.6).

Апеляційний суд, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, вважав за належне повторно дослідити наявні в матеріалах справи докази.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 щодо невинуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 21.04.2023 року о 01:00 год. в смт. Кути, по вул. Довгій керував транспортним засобом марки Audi д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Alcotest 6910 Драгер, результат тесту 0,66 % проміле, позитивний. Тест № 4849. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 1 ).

Вказаний протокол складений уповноваженою на те особою поліцейським СРПП Косівського РВП ГУНП старшим сержантом поліції Яремусь В.І., із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особисто ОСОБА_1 , що стверджено власноручним підписом останнього.

Апеляційний суд вважає, що обвинувачення висунуте ОСОБА_2 є конкретним та полягає в тому, що останній звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був присутній при його складанні, ознайомлений із його змістом, йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також повідомлено про розгляд справи в Косівському районному суді, що останній ствердив своїм особистим підписом у відповідній графі протоколу.

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив (дослівно): «Перед керуванням автомобілем випив прополіс на спірту 100грам, з порушенням згідний».

Відповідно до приписів статей 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статей 254, 255, 256 КУпАП і не містить недоліків, які б свідчили про істотне порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи будь-яких інших процесуальних порушень.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додано роздруківку Драгер алкотест, згідно з якою ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Результат тесту 0,66%. Роздруківка підписана поліцейським та особою, яку тестували ОСОБА_1 (а.с. 2)

Згідно з даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, за допомогою приладу «Alcotest 6810 Драгер», результати огляду на стан сп`яніння 0,66% проміле. ОСОБА_1 погодився з результатами, про що свідчить його підпис у відповідній графі акту. (а.с.3)

Згідно даних направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Косівської ЦРЛ, складеного 21.04.2023 року о 01 год. 21 хв., внаслідок огляду, проведеного поліцейським у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Огляд не проводився, оскільки ОСОБА_1 відмовився (а.с. 4).

Згідно з рапортом інспектора СРПП Косівського РВП ГУНП Яремусь В.І. від 21.04.2023 року, під час несення служби, спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_3 21.04.2023 року о 01 год. було зупинено транспортний засіб Ауді А4, д.н.з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . При перевірці документів, в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу Драгер Алкотест. Результат тесту позитивний 0,66%. Пройти огляд на стан сп`яніння в Косівській ЦРЛ, водій відмовився (а.с.5).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника Косівського РВП ГУНП про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що матеріали адміністративного провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Обставини, які зазначені в рапорті працівника поліції стосовно правових підстав для зупинки транспортного засобу повністю узгоджуються із даними оглянутих та досліджених в ході апеляційного перегляду відеозаписів та іншими матеріалами провадження.

Так, за даними відеозаписів (а.с.6), які були досліджені апеляційним судом під час розгляду справи, вбачається, що транспортний засіб марки Audi д.н.з. НОМЕР_1 було зупинено працівниками поліції за керування в комендантську годину. Під час спілкування із водієм ОСОБА_1 у працівників поліції виникла підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Поліцейський показав ОСОБА_1 трубку до приладу Драгер для перевірки герметичності упакування та зазначив, що ОСОБА_4 її слід розпакувати. Проте, водій відмовився розпаковувати трубку та попросив зробити це поліцейського. Працівник поліції розпакував та перевірив прилад на наявність алкоголю в пристрої. ОСОБА_1 повідомив поліцейському, що приймає прополіс. Працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що п.2.9 ПДР України заборонено керувати транспортним засобом, перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Після чого ОСОБА_1 продув Драгер та результат склав 0,66 проміле. Матеріали відеозапису не містять даних, які свідчать про те, що ОСОБА_1 висловив незгоду із отриманим позитивним результатом та погодився спростувати такий результат шляхом проходження повторного огляду у медичному закладі. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, водій підтвердив, що йому зрозумілі його права. Після чого працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким ознайомлено ОСОБА_1 та видано йому тимчасовий дозвіл на керування автомобілем, а також повідомлено ОСОБА_1 , що його відсторонено від керування та його автомобіль залишається на узбіччі, оскільки він не заважає руху.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозапис є вичерпно інформативним, носить безсторонній характер, позбавлений упередження та суб`єктивного ставлення, а відтак надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку її учасників.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказаними відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та інші обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В результаті перевірки доводів апеляційної скарги не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що незгода водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу свідчить про недопустимість використання вказаних результатів як доказів доведеності вини у вчиненні адміністративного правопорушення і є правовою підставою для направлення водія на відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад.

При цьому, незгода водія з результатами огляду, який було проведено працівником поліції за допомогою спеціального технічного засобу може бути здійснена різними способами та встановлюється на підставі доказів, які досліджені в судового засіданні.

Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду, шляхом активних дій самого водія та висловлена в категоричній чіткій формі.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що водій транспортного засобу не погоджувався із результатами огляду, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, а його процесуальна поведінка після проходження огляду свідчить про те, що він не заперечував результати огляду та погоджувався з ними.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції сфальсифікували протокол про адміністративне правопорушення та застосовуючи психологічний тиск, примусили його підписати наявні у справі документи.

Апеляційний суд приймає до уваги, що матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, враховуючи, що презумпція невинуватості є одним з основоположних конституційних принципів судочинства, апеляційний суд вважає, що доводи апелянта про фальсифікацію протоколу про адміністративне правопорушення та застосування психологічного насильства працівниками поліції, можуть бути належним чином перевірені в межах відповідного кримінального провадження, оскільки свідчать про перевищення посадовими особами своїх повноважень та вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що відсутність в резолютивній частині постанови посилання на нормативний акт, що передбачає відповідальність за вчинене ним адміністративне правопорушення, свідчить про необхідність скасування судового рішення та закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Так, зі змісту постанови Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2023 року вбачається, що суд, розглядаючи справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, прийшов до висновку, що вина останнього у вчиненні вказаного правопорушення повністю доведена сукупністю наявних доказів по справі.

Апеляційний суд вважає очевидним, що вищевказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено стягнення, яке відповідає санкції вищевказаного закону у виді відповідного штрафу із позбавленням права керування транспортним засобом.

Апеляційний суд вважає, що помилка, яку було допущено судом першої інстанції в резолютивній частині судового рішення може бути виправлена самостійно судом першої інстанції, оскільки носить суто технічний характер та не впливає на загальний зміст судового рішення.

Такими чином, перевіривши сукупність доказів по справі, апеляційний суд вважає, що в матеріалах провадження достатньо належних та допустимих доказів, які поза всяким розумним сумнівом доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а відтак і наявність в діях останнього складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що і поставлено йому у вину.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що призначення йому штрафу та позбавлення його права керування транспортним засобом істотно погіршить умови його життя, оскільки не враховує його сімейний стан, матеріальне становище та стан здоров`я.

Разом з тим, вищевказані обставини не впливають на правильність висновків суду щодо розміру призначеного стягнення, оскільки діючий закон не передбачає призначення іншого більш м`якого стягнення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП , за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що притягнення до адміністративної відповідальності водіїв, які керують транспортним засобом у стані сп`яніння пов`язано із необхідністю створення безпечних умов для учасників дорожнього руху, збереження життя і здоров`я громадян.

Підвищення ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху забезпечується чітким визначенням правових санкцій за вчинення такого правопорушення.

Зокрема, встановлена законодавцем санкція за ч.1 ст. 130 КУПаП, якою передбачена відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, не передбачає призначення іншого стягнення ніж те, яке застосовано судом першої інстанції до правопорушника.

При цьому, апеляційний суд виходить з того, що при визначенні стягнення необхідно враховувати його виховну дію, оскільки покарання, повинно бути направлено не тільки на забезпечення виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також повинно бути спрямовано на попередження вчинення правопорушень іншими особами.

Застосовуючи справедливе стягнення за вчинене правопорушення, суд таким чином констатує, що відповідні діяння є суспільно небезпечними та за їх вчинення настають певні негативні наслідки.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв