Провадження № 3/193/658/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 жовтня 2023 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кравченко Н.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2023 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії ВАВ №929452, згідно якого, 04 жовтня 2023 року о 17:13 годині неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 297 КК України «Наруга над могилою, іншим місцем поховання або над тілом померлого» на кладовищі по АДРЕСА_1 , але не досяг 16 років, тому до відповідальності притягується його батько гр. ОСОБА_1 .

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав та зазначив, що дійсно його син розбив пам`ятник, вартість завданої шкоди він відшкодував, з сином профілактичну бесіду про недопущення подібної поведінки провів.

Дослідивши докази у справі, суддя доходить наступного.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозиція частини 3 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність батьків за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ВАВ № 929452 від 06 жовтня 2023 року; рапортом; протоколом місця події від 04.10.2023; фототаблицями до протоколу огляду місця події; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ..

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбачений ч.3 ст.184 КУпАП.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність - є щире каяття, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 мінімального стягнення в межах санкції закону за вчинене ним правопорушення.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.33, 40-1, 184, 280, 283, 284, 287, 297 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у прибуток держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп..

Строк пред`явлення постанови до виконання складає три місяці з дати її винесення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання у 10-ти денний строк з моменту винесення постанови апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.О.Кравченко