ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/575/23 Справа № 709/1060/23 Категорія: ст.ст.124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Кваша І. М. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №709/1060/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Чорнобаївського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Солода В.М., -

в с т а н о в и л а :

Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 вересня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу по АДРЕСА_1 , громадянку України, працюючу продавцем в магазині "Апельсин" смт Чорнобай, РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. ст.124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; постановлено стягнути 536,80 грн. судового збору в прибуток держави.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 01 липня 2023 року о 18-50 год в с. Богодухівка Золотоніського району Черкаської області по вул. Центральній поряд з домоволодінням № 68, керуючи транспортним засобом "KIA SORENTO", д.н.з. НОМЕР_2 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на припаркований трактор ЮМЗ-6, д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, їх власникам заподіяно матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 13.1 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вона ж, 01 липня 2023 року о 18-50 год в с. Богодухівка Золотоніського району Черкаської області по вул. Центральній, № 68, керуючи транспортним засобом "KIA SORENTO", д.н.з. НОМЕР_2 , здійснила зіткнення з трактором ЮМЗ-6, д.н.з. НОМЕР_3 , на якому був закріплений оприскувач, та залишила в порушення встановлених правил місце ДТП, до якої причетна. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.10 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, 01 липня 2023 року о 18-50 год в с. Богодухівка Золотоніського району Черкаської області по вул. Центральній поряд з домоволодінням № 68 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом "KIA SORENTO", д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_1 - адвокат Солод В.М. подав апеляційну скаргу в якій просив постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19.09.2023 по справі №709/1060/23 про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги обгрунтував тим, що в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що за кермом автомобіля в момент ДТП була ОСОБА_1 . Зокрема, відсутні свідки, які б підтвердили керування останньою автомобілем під час ДТП. За наявного відеозапису події, три людини усвідомлено, відповідально і зрозуміло розповіли працівникам поліції, що за кермом автомобіля, що скоїв ДТП був саме чоловік і його прізвище « ОСОБА_2 », і що вони особисто бачили його , коли він приїздив до них просити пробачення, і коли він відразу після ДТП заїжджав до свого двору.

Апелянт зазначає, що дійсно дружина ОСОБА_1 , перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання і психологічного стресу, захищаючи, як їй здавалось свого чоловіка, сказала працівникам поліції, що це вона була за кермом автомобіля, але це вона зробила не цілком усвідомлюючи свої дії.

Зауважує, що працівникам поліції було достовірно відомо хто був за кермом автомобіля на момент ДТП, і ці покази ніяк не могли ввести їх в оману, однак вони не здійснили жодних заходів для встановлення дійсного винуватця даної ДТП і свідомо, незаконно склали протокол на ОСОБА_1 .

Правопорушниця ОСОБА_1 в суді першої та апеляційної інстанції вини у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушень не визнала та пояснила, що 01.07.2023 не керувала автомобілем "KIA SORENTO", д.н.з. НОМЕР_2 , керував автомобілем її чоловік ОСОБА_3 і саме він вчинив ДТП. Однак, коли працівники поліції прийшли до них додому для встановлення обставин вчиненого ДТП - вона заявила, що саме вона, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила ДТП та залишила місце його вчинення, оговоривши себе, цим вона намагалась захистити свого чоловіка, та вважала, що чинить правильно. Під час апеляційного розгляду зазначила, що чоловік її на даний час не працює, а вона працює в магазині «Апельсин» продавцем і їй необхідно їздити на роботу, для цього їй потрібні водійські права для керування автомобілем. Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки винесена відносно неї, хоча вона не вчиняла адміністративні правопорушення.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та її представника адвоката Солода В.М., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних доказів, зібраних до суду працівниками поліції відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №348861 вбачається, що ОСОБА_1 01 липня 2023 року о 18-50 год в с. Богодухівка Золотоніського району Черкаської області по вул. Центральній поряд з домоволодінням № 68, керуючи транспортним засобом "KIA SORENTO", д.н.з. НОМЕР_2 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на припаркований трактор ЮМЗ-6, д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, їх власникам заподіяно матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 13.1 ПДР України(а.с.26).

Викладені в протоколі серії ААД №348861 від 01.07.2023 обставини підтверджуються також долученою до протоколу схемою місця ДТП (а.с.28), згідно з даними якої дорожньо-транспортна пригода мала місце в с. Богодухівка Золотоніського району Черкаської області по вул. Центральній поряд з домоволодінням № 68, внаслідок якої транспортний засіб трактор ЮМЗ-6, д.н.з. НОМЕР_3 , отримав пошкодження, а саме деформацію структури корпусу сівалки, що закріплена на задній частині трактора.

Дана схема місця ДТП складалася в присутності водія ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_4 . У графі дані про пошкодження транспортних засобів - підтверджую, наявні підписи ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . При цьому будь яких заперечень, чи непогодження зі змістом схеми ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_4 не зазначили.

Відповідно до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що ОСОБА_1 не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на припаркований трактор ЮМЗ-6, д.н.з. НОМЕР_3 , чим порушила п.13.1 ПДР України.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №348844 від 01.07.2023 вбачається, що 01 липня 2023 року о 18-50 год в с. Богодухівка Золотоніського району Черкаської області по вул. Центральній, № 68, керуючи транспортним засобом "KIA SORENTO", д.н.з. НОМЕР_2 , здійснила зіткнення з трактором ЮМЗ-6, д.н.з. НОМЕР_3 , на якому був закріплений оприскувач, та залишила на порушення встановлених правил місце ДТП, до якої причетна. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.10 ПДР України .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №348720 від 01.07.2023 вбачається, що 01 липня 2023 року о 18-50 год в с. Богодухівка Золотоніського району Черкаської області по вул. Центральній поряд з домоволодінням № 68 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом "KIA SORENTO", д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вона відмовилась, своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР України.

Протоколи складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особам, які їх склали, в них чітко викладено суть правопорушень, підписані поліцейськими, якими їх склали, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, без зауважень, а тому є належними і допустимими доказами у справі.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за: - ст. 124 КУпАП як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; - ст. 122-4 КУпАП як залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний; - ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за : керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №348720 від 01 липня 2023 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №348861 від 01 липня 2023 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №348844 від 01 липня 2023 року; рапортом чергового СРПП ВПД №2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області; довідкою про наявність у ОСОБА_1 права керування транспортним засобом категорії В; відеозаписами з нагрудної камери поліцейського; заявою ОСОБА_4 про відсутність претензій; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; схемою місця ДТП від 01 липня 2023 року; фотографіями автомобіля та трактора зі слідами пошкоджень.

Судом апеляційної інстанції переглянуто диск з відеозаписом з бодікамер працівників поліції, зміст якого свідчить про порушення ОСОБА_1 ПДР України, та вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, у спілкуванні з працівниками поліції при з`ясуванні всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 зазначила, що за кермом автомобіля перебувала вона, і саме вона вчинила ДТП, так як не впоралася з керуванням, не розрахувала швидкість і її автомобіль трохи занесло (0000021_Z00041_2450_0126 19:32:28, 19:33:21, 19:36:04). Зазначила, що вона не заперечує, що вживала алкогольні напої, зокрема вживала коньяк, так як не знайшла тверезого водія, тому сама їхала з с.Красенівки (0000021_Z00041_2450_0126 19:34:10).

Працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, та роз`яснено, що у разі відмови від проходження такого освідування вона може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (0000021_Z00041_2450_0126 19:38:29). ОСОБА_1 зазначила, що від того, що вона п`яна вона не відмовляється, але від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння категорично відмовилася (0000021_Z00041_2450_0126 19:39:36).

Працівниками поліції ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. ОСОБА_1 відмовилася надавати відносно себе пояснення (0000021_Z00041_5452_0127 20:19:44).

Разом з тим, слід зауважити, що у спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 пропонувала останнім не складати протоколи про адміністративні правопорушення та домовитися, при цьому була попереджена працівниками поліції, що за пропозицію про надання неправомірної вигоди існує кримінальна відповідальність (0000021_Z00041_2450_0126 19:37:15, 19:39:36).

При цьому, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 з працівниками поліції спілкувалася добровільно, свою вину визнала без будь-якого примусу, про визнання своєї вини зазначила і в протоколах про адміністративні правопорушення, поставивши свій підпис.

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських даних, в суді апеляційної інстанції відсутні підстави ставити під сумнів відомості протоколів про адміністративні правопорушення. Зазначені дані походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

Дії ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у виді механічних пошкоджень транспортних засобів, та в її діях вбачаються ознаки порушення вимог ПДР України, що свідчить про наявність в діях останньої складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП.

Пункт 2.3. б Правил дорожнього руху України передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 13.1. ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 2.10 а ПДР України водій зобов`язаний у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Пункт 2.5. ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вказані норми, слід зробити висновок, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "KIA SORENTO", д.н.з. НОМЕР_2 , не дотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на трактор ЮМЗ-6, д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, та залишила місце пригоди, керуючи при цьому автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовившись при цьому від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Проаналізувавши докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, районний суд вірно прийшов до переконання, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, доведено .

Доводи апелянта про те, що суд постановив постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованими. Та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що за кермом автомобіля в момент ДТП була ОСОБА_1 , а троє свідків розповідали поліцейським, що за кермом автомобіля, що скоїв ДТП, був саме її чоловік, є неспроможними та спростовуються доказами у справі.

Так, з відеозапису вбачається, як потерпілий з сім`єю говорять, що на час ДТП сиділи в дворі і бачили автомобіль, який здійснив ДТП, знають кому він належить. Проте не вказують стверджувально, хто був за кермом даного транспортного засобу під час ДТП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання і психологічного стресу, захищаючи свого чоловіка, повідомила працівникам поліції, що це вона була за кермом автомобіля, тобто оговорила себе, є необґрунтованими та спростовуються переглянутим відеозаписом події від 01.07.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції поводила себе адекватно, без будь-якого тиску давала пояснення та визнала свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Чорнобаївським районним судом Черкаської області повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251,252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості в скоєнні інкримінованих їй адміністративних правопорушень, твердження про те, що вона себе оговорила під час складання працівниками поліції протоколів про адмінправопорушення, апеляційний суд оцінює критично, як спосіб захисту, оскільки вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наведеними вище доказами, та розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності за скоєні правопорушення та намір не бути позбавленою права керування транспортним засобом та прав водія, які , як пояснила остання апеляційному суду, на даний час їй потрібніші , ніж чоловікові, оскільки вона працює і їй необхідно їздити в смт. Чорнобай на роботу, а чоловік перебуває вдома.

Згідно ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.ст.124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на неї адміністративного стягнення були дотримані в повній мірі.

Постанова районного суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні, а тому апеляційні вимоги представника ОСОБА_1 адвоката Солода В.М. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Солода В.М. - залишити без задоволення.

Постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка