Справа №345/4661/23
Провадження № 3/345/1603/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2023 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського РВП ГУ НП Івано-Франківської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з інвалідністю другої групи, громадянина України,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

18.09.2023 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 994413 та серії ВАВ № 786930 від 07.09.2023 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, складені відносно ОСОБА_1 , в яких зазначено, що останній 07.09.2023 о 10:30 год. в м. Калуш по вул. Підгірянки вчинив відносно своєї рідної сестри насильство у сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, у вчинені конфлікту, та виганяв її з батькової хати, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. 08.09.2023 близько 16:00 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 порушив терміновий заборонний припис від 07.09.2023 про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому не визнав, пояснив, що зі сестрою вони кофліктують тривалий час. Вона приїжджає за місцем проживання батька і постійно вчиняє з ним скандали, оскільки хоче одноособово доглядати за ним, проте настправді відноситься до нього дуже погано. Він приходить до батька, так як останній лежачий та потребує стороннього догляду, який він надає. На даний час батько помер, тому скандали між ними мають закінчитися. 07.09.2023 протоколи були складені відносно усіх: нього, сестри та брата.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень надано такі докази:

- протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 994413 та серії ВАВ № 786930 від 07.09.2023, в яких викладена суть адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, зміст яких викладено вище (а.с. 1, 16);

- заява та письмові пояснення ОСОБА_2 від 07.09.2023, в яких вона просить прийняти міри до ОСОБА_1 , який 07.09.2023 близько 10:30 год. при хворому батькові, якого вона прийшла провідати, почав кричати та конфліктувати з нею, виганяти її з батькової хати, висловлюватися нецензурною лайкою (а.с. 3, 4);

- форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 07.09.2023, згідно з якою ОСОБА_1 є кривдником, а ОСОБА_2 є постраждалою особою. Кривдник має алкогольну залежність або зловживає алкогольними напоями (а.с. 5);

- постанова Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.01.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 гривень (а.с. 7-8);

- терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 серії АА № 406718 від 07.09.2023, який складений відносно останнього строком на 10 діб із забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 (а.с. 2);

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 08.09.2023, в яких вона зазначила, що 08.09.2023 близько 16:00 год. вона приїхала разом з чоловіком до батька, де також проживає її брат ОСОБА_1 , який викликав поліцію, оскільки вважав, що вона порушила терміновий заборонний припис. Однак, вона цього не робила, оскільки приїхала відвідати батька. Вказані обставини також зазначені у письмових поясненнях чоловіка ОСОБА_2 ОСОБА_3 , з яким вона приїхала (а.с. 17, 18);

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 08.09.2023, в яких він зазначив, що 08.09.2023 близько 16:00 год. знаходився у батьківському будинку, коли приїхала його сестра та почала конфліктувати (а.с. 19).

- відеозаписи, які містяться на дисках, що долучені до матеріалів справи, на яких зафіксовано продовження конфлікту, що відбувся між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та процедуру складення адмінматеріалів відносно усіх учасників конфлікту (а.с. 9, 25).

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з диспозицією ст. 173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали чи могли завдати шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти таких стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Домашнє насильство вчиняється шляхом порушення основних прав та свобод іншого члена сім`ї та призводить або може призвести до заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ ВАБ № 994413 від 07.09.2023 встановлено, що ОСОБА_1 07.09.2023 о 10:30 год. в м. Калуш по вул. Підгірянки вчинив відносно своєї рідної сестри насильство у сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, у вчинені конфлікту, та виганяв її з батькової хати, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Обставини, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено, чи викликали дії останнього будь-які наслідки, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, неконкретність висунутого обвинувачення та відсутність доказів не дозволяє суду встановити обставини правопорушення, які мають істотне значення для розгляду справи та вирішення питання про доведеність вини правопорушника, оскільки суд розглядає справу тільки в межах висунутого обвинувачення.

Крім того, агресивна поведінка потерпілої, яка зафіксована на відеозаписах, та складення відносно неї протоколу за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за фактом події, яка мала місце 07.09.2023, не свідчить про те, що вона стала жертвою домашнього насильства, а навпаки свідчить про паритетність сторін конфлікту, які висловлюють одне одному певні претензії. При цьому, звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів свідчить про наявність конфлікту між сторонами, але саме по собі не підтверджує факту вчинення домашнього насильства.

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Окрім цього, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ВАВ № 786930 від 07.09.2023 зазначено, що ОСОБА_1 08.09.2023 близько 16:00 год. в м. Калуш по вул. Підгірянки, 13, не виконав терміновий заборонний припис від 07.09.2023 про заборону контактувати в будь-який спосіб з постраждалою особою.

Згідно п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 10 даного Закону до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 25 вказаного Закону терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Разом з тим із досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що 08.09.2023 ОСОБА_2 (постраждала особа згідно з терміновим заборонним приписом серії АА № 406718 від 07.09.2023) приїхала в АДРЕСА_2 , щоб провідати свого батька, в якого в цей час був її брат ОСОБА_1 (кривдник згідно з терміновим заборонним приписом серії АА № 406718 від 07.09.2023), який у зв`язку з поганим станом здоров`я батька здійснював догляд за останнім.

Таким чином, матеріали справи не місять жодних доказів, що саме ОСОБА_1 був ініціатором спілкування (контактування у розумінні положень статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству») з постраждалою особою, оскільки сама ОСОБА_2 приїхала за місцем проживання батька, що не заперечується останньою, у зв`язку з чим суд вважає, що ОСОБА_1 не порушив вимоги винесеного щодо нього термінового заборонного припису, а саме: заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи неповноту протоколів про адміністративні правопорушення, яка не може бути усунута судом, відсутність достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства та порушення термінового заборонного припису, суд вважає недоведеним обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та приходить до переконання закрити вказане провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративних правопорушень

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 173-2, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даних адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: