Справа № 366/2264/23
Провадження № 3/366/1793/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Гончарук О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

15.08.2023 року до Іванківського районного суду Київської області від Відділення поліції №1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, після доопрацювання, надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 934105 від 11 липня 2023 року, вбачається, що 11.07.2023 року о 22 годині 39 хвилин в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 порушив заборонний припис стосовно якого він був винесений, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно довідки про доставку СПС повідомлення у додаток «Viber» повідомлення з текстом повістки про виклик до суду на 08.09.2023 року було доставлено 17.08.2023 року.

Суд, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу, вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Крім того, ст.268 КУпАП визначено статті КУпАП під час розгляду справ по яких, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Ст.173-2 КУпАП в даному переліку відсутня, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

28.07.2023 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 02.08.2023 року матеріали даної справи повернуто на доопрацювання до ВП № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, з підстав що не конкретизовано, які матеріали додано до протоколу про адміністративне правопорушення, не вказано, чи притягалась особа раніше до адміністративної відповідальності та не додано до протоколу про адміністративне правопорушення копії термінового заборонного припису, порушення якого інкриміновано ОСОБА_1

15.08.2023 року матеріали даної справи, після доопрацювання, було повернуто до Іванківського районного суду Київської області.

На виконання постанови Іванківського районного суду Київської області від 02.08.2023 року до протоколу про адміністративне правопорушення було додано рапорт поліцейського СРПП ВП №1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області Цибулько А. відповідно до якого « ОСОБА_1 порушив вимоги термінового заборонного припису, а саме, контактував з потерпілою особою ОСОБА_2 чим порушив вимоги термінового заборонного припису від 11.07.2023 року про заборону контактувати в будь який спосіб з потерпілою.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за в тому числі, невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

П.16 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.10 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належить винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.

Ч.1 ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Поряд з цим, ч.2 ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено що терміновий заборонний припис може містити такі заходи:

1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;

2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Для того, щоб визначити факт невиконання особою термінового заборонного припису необхідно встановити наявність чи відсутність такого припису, а також його зміст, із зазначенням строку його дії, дати його винесення та обмежень, вказаних у ньому.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення, яке йому інкримінується. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №934105, складеному відносно ОСОБА_1 , у графі «склад адміністративного правопорушення», де власне і розкривається суть правопорушення, що інкримінується особі, зазначено, що 11.07.2023 року о 22 годині 39 хвилин в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 порушив заборонний припис стосовно якого він був винесений. При цьому, взагалі не розкривається суть вчиненого правопорушення, коли відносно ОСОБА_1 було встановлено терміновий заборонний припис, на який строк, які заборони встановлені відносно нього останній порушив, а сам припис, про який йдеться у протоколі, до матеріалів справи не доданий взагалі.

На вказаних недоліках судом було наголошено в постанові Іванківського районного суду Київської області від 02.08.2023 року, якою справу було повернуто на доопрацювання, однак поліцейським СРПП ВП №1 Вишгородського РУП Цибулько А.С. такі недоліки усунуто не було.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, особа, що склала адміністративний протокол зобов`язана надати до суду докази, які б доводили наявність у діях правопорушника складу правопорушення.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а тому, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 7, 173-2, 245, 247, 251, 283-286 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-1 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя: О.П. Гончарук