Справа № 644/ 5667 /23
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 жовтня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі судді Сітало А.К., розглянувши адміністративний матеріал по справі про адміністративне правопорушення, який надійшов з Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кулиничі Харківської області, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 730937 складеного 24.07.2023 року, ОСОБА_1 17.07.2023 року о 16-30 год. знаходячись в м. Харкові не приділила певної уваги по вихованню свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , погрожував фізичною розправою та принижував неповнолітнього ОСОБА_3 2011 року народження.

Протокол про адміністративне правопорушення складено у відношенні матері дитини ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП.

10.10.2023 року від захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Бухана В.Г. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

В обґрунтування клопотання зазначено, що протокол серії ВАВ №730937 від 24.07.2023 року складений за ч.1 ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_1 без достатніх правових підстав, не обґрунтований належними доказами наявності складу та події адміністративного правопорушення, документи, що містяться у матеріалах справи, не мають жодного відношення до інкримінованого правопорушення, а отже розпочате провадження підлягає закриттю.

В клопотанні зазначено, що згідно фабули адміністративного правопорушення, викладеної у протоколі стосовно ОСОБА_1 , остання не приділила певної уваги по вихованню свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Отже, диспозиція даної статті посилається на певне законодавство, яке передбачає виконання обов`язків. Тому, для притягнення батьків до адміністративної відповідальності за вказаною нормою, повинно бути доведено, які саме обов`язки не були виконані батьками і яким законодавством передбачене їх виконання.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст. 184 КУпАП.

Усі вищенаведені обов`язки ОСОБА_1 , яка самостійно виховує дитину, як матір`ю були у повній мірі дотримані та жодного з них остання не порушувала. Вказане підтверджується характеристиками на ОСОБА_2 з місць навчання та спортивних секцій, які додаються до клопотання.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на порушення ОСОБА_1 вищезазначених вимог нормативно-правових актів щодо невиконання обов`язків по вихованню дитини, що свідчить про відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАВ № 730937 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина та яких саме обов`язків така особа не виконала. Тобто працівником поліції не розкрито суті адміністративного правопорушення. Крім того, вказаний протокол не містить відомостей про місце та час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 251 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. В матеріалах справи не зазначено свідків, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення, не надано суду їх письмових пояснень.

Відсутні пояснення особи, стосовно складено протокол про адміністративне правопорушення.

Долучені до протоколу документи жодним чином не підтверджують обставин правопорушення, викладених у протоколі.

Наявні в матеріалах справи заява ОСОБА_4 та її пояснення не підтверджують викладені у протоколі обставини, оскільки не стосуються факту ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Крім того, у вказаних документах викладена інформація щодо невідомих хлопців віком 12-14 років які нібито погрожували її сину, що не може вважатися доказами ухилення ОСОБА_1 від виховання дитини, оскільки така інформація у вказаних документах відсутня.

Пояснення малолітнього сина ОСОБА_1 ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи також не підтверджують викладених у протоколі обставин адміністративного правопорушення, оскільки не містять інформації про невиконання батьками обов`язків щодо його виховання, а також не містять даних про вчинення ним будь-яких протиправних дій.

В матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_5 , якому відповідно до протоколу погрожував ОСОБА_2 , а також інших хлопців, про яких зазначає ОСОБА_4 у своїй заяві та поясненнях.

Відсутні в матеріалах справи і пояснення дівчини, через нібито то образу якої з боку ОСОБА_5 виникла конфліктна ситуація між хлопцями.

Інших доказів, які б підтверджували обставини правопорушення, викладених у протоколі матеріали справи не містять, як і не містять доказів на підтвердження викладених у протоколі обставин щодо погроз фізичною розправою та приниження ОСОБА_5 з боку ОСОБА_2 .

Таким чином, єдиним доказом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 730937 від 24.07.2023 року.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, не знайшла підтвердження та є не доведеною, у зв`язку з чим в її діях відсутній склад вказаного в протоколі адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей. Диспозиція ст. 184 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухилення від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Разом з цим, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі, зокрема з викладених у фабулі протоколу обставин, не зрозуміло в чому саме виразилося ухилення матері ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків відносно свого малолітнього сина.

З фабули протоколу про адміністративне правопорушення, який складений 24.07.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 17.07.2023 року о 16-30 год. знаходячись в м. Харкові не приділила певної уваги по вихованню свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , погрожував фізичною розправою та принижував неповнолітнього ОСОБА_3 2011 року народження.

Разом з тим, до матеріалів справи не долучено будь-яких пояснень особи, якій завдано чи могло бути завдано шкоди чи його законного представника. Суд також звертає увагу на те, що в протоколі не зазначені жодні особи в якості потерпілих чи свідків, які могли бути очевидцями подій, які викладені в протоколі.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено лише: рапорт від 17.07.2023 року; копію заяви ОСОБА_6 від 17.07.2023 року; копію пояснень ОСОБА_6 від 17.07.2023 року; копію пояснень малолітнього ОСОБА_2 від 24.07.2023 року.

Додані до протоколу документи не засвідчені в установленому законом порядку.

За вказаних обставин, письмові докази не можна визнати належними у даній справі, оскільки не доводять «поза розумним сумнівом» винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, суд враховує, що згідно з ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, поки її вину не буде доведено у законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з нормами КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є протиправність дії чи бездіяльності та вина особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 33-38, ч. 1 ст. 184, ст. ст. 247, 276, 279, 283-285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через районний суд в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А. К. Сітало