Справа № 481/1563/23
Провадж.№ 3/481/687/2023
П О С Т А Н О В А

іменем У К Р А Ї Н И

12.10.2023 року суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Уманська О.В., за участю секретаря с/з Канівець О.І., розглянувши в залі суду м. Новий Буг Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше притягнутий до відповідальності за вчинення правопорушень передбачених ч.2 ст.126 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

18.08.2023 року о 22.58 год в м.Новий Буг по вул.Гребеннікова водій ОСОБА_1 повторно протягом року в порушення вимог п. 2.1 ,,а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2108 державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом, а саме без посвідчення водія категорії «В». Раніше ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП за протоколом ДПР18№211473 від 04.06.2023 року. У зв`язку з виявленим фактом 18.08.2023 року інспектором СРПП ВП№1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївської області капітаном поліції Дорошенком С.С. складено протокол, серії ААД № 104386, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки рекомендованим листом за адресою вказаною останнім під час складення протоколу, причини своєї неявки суду не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. З огляду на вищевказане суд приходить до висновку, що останній свідомо нехтує виклики до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, однак справи щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП до таких не відносяться, тому суддя, приймаючи постанову в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності, не порушив його право на захист, оскільки вжив усіх заходів по повідомленню останнього про час та місце розгляду справи та надані останньому достатнього часу для залучення до участі у розгляді справи його захисника.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п.1.3 та п.1.4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 2.1 "а" ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Адміністративна відповідальність відповідно ч. 2 ст. 126 КУпАП настає у випадку керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Натомість ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується низкою належних, достовірних та допустимих доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 104386 від 18.08.2023 року, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, з якого встановлено, що повторно протягом року в порушення вимог п. 2.1 ,,а Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2108 державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом, а саме без посвідчення водія категорії «В»;

- копією постанови ВП №1 Баштанського РВП ГУНП В Миколаївській області від 03.02.2023 року серії БАБ №137303, згідно якої на ОСОБА_1 накладено стягнення за керування 03.02.2023 року о 11.10 год. в м.Новий Буг по вул. Романа Шухевича транспортним засобом, не маючи права керування даним транспортним засобом;

- копією постанови Новобузького районного суду Миколаївської області від 26.07.2023 року №481/1127/23, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено стягнення за керування 04.06.2023 року о 22.29 год. в м.Новий Буг по провул. Галерейному транспортним засобом, не маючи права керування даним транспортним засобом, вчинене повторне протягом року;

- копією постанови ВП №1 Баштанського РВП ГУНП В Миколаївській області від 18.08.2023 року серії БАД №123934, згідно якої ОСОБА_1 18.08.2023 року о 22.58 год. в м.Новий Буг по вул. Гребеннікова керував транспортним засобом з порушенням ПДР за що на останнього накладено стягнення за ч.1ст.126, ч.1 ст.121 та ст.125 КУпАП.;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського № 0000000_..._0016 на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу марки ВАЗ 2108 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 18.08.2023 року о 22.58 год. Крім того на вимогу поліцейського надати посвідчення водія, ОСОБА_1 зазначив, що він його ще не отримав;

- довідкою ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 23.08.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Таким чином зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі.

Сукупність досліджених наявних в матеріалах справи доказів свідчить про те, що 18.08.2023 року о 22.58 год в м.Новий Буг по вул.Гребеннікова водій ОСОБА_1 повторно протягом року, в порушення вимог п. 2.1 ,,а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2108 державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом, а саме без посвідчення водія категорії «В», що вказує на вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Щодо можливості накладення стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, судом встановлено, що відповідно до даних протоколу транспортний засіб ВАЗ 2108 державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 , що виключає можливість його конфіскації в рамках адміністративного провадження.

Крім цього, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із вказаного правопорушника підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 276-280, 283-285 КУпАП,

п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі становить 40 800,00 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років отримувач Новобузька міська отг Миколаїв.ГУК/тг м.Новий Буг/21081100, код отримувача Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)Номер рахунку (IBAN) UA0014436 код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУКу м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, найменування коду класифікації доходів бюджету «Судовий збір»).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області.

Роз`яснити порушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, постанова підлягає примусовому виконанню та надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, у зв`язку з чим, з порушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя