Справа № 715/3107/23
Провадження № 3/715/1517/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2023 смт. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Маковійчук Ю.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції № 5 (смт. Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , згідно якого він 29 вересня 2023 року близько 10 години, по місцю свого проживання в с. Черепківці Чернівецького району Чернівецької області, вчинив словесну суперечку зі своєю сестрою ОСОБА_2 , під час якого словесно погрожував останній фізичною розправою.

Крім того, до суду також надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , згідно якого він 29 вересня 2023 року близько 13 години, по місцю свого проживання в с. Черепківці Чернівецького району Чернівецької області, вчинив домашнє насильство фізичного характеру, а саме вдарив пляшкою по руці свою сестру ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що він є власником будинку по АДРЕСА_1 . Між ним та його сестрами вже протягом восьми років триває конфлікт стосовно вказаного майна. Більше трьох років він не проживає в будинку, так як його сестри ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не пускають його до хати, самі проживають в даному будинку, тому він змушений проживати в залізній «шопці». 29 вересня 2023 року до будинку прийшла комісія за заявою ОСОБА_3 для обстеження її житлово побутових умов. Вказав, що він перебував на подвір`ї та, як власник майна, не надав дозволу комісії зайти для обстеження, тому вони пішли. Пояснив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 почали його ображати, погрожували вбивством. Заперечував проти того, що він вчинив будь яке насильство стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що ОСОБА_1 , згідно з протоколами про адміністративне правопорушення, ставилося в провину те, що він 29 вересня 2023 року близько 10 години, по місцю свого проживання в с. Черепківці Чернівецького району Чернівецької області, вчинив словесну суперечку зі своєю сестрою ОСОБА_2 , під час якого словесно погрожував фізичною розправою та 29 вересня 2023 року близько 13 години, по місцю свого проживання в с. Черепківці Чернівецького району Чернівецької області, вчинив домашнє насильство фізичного характеру, а саме вдарив пляшкою по руці свою сестру ОСОБА_3 .

Разом з тим, встановлено, що вищевказані протоколи про адміністративне правопорушення містять лише загальні фрази обвинувачення, а саме «словесно погрожував фізичною розправою», «вчинив домашнє насильство фізичного характеру, а саме вдарив пляшкою по руці», що не дає змоги об`єктивно встановити обставини події.

Встановлено, що будь-яких доказів того, що внаслідок конфлікту, який мав місце 29.09.2023 року в с. Черпківці між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 внаслідок дій ОСОБА_1 була чи могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , до матеріалів справи не додано. Як і не надано доказів того, що ОСОБА_1 вчинено фізичне домашнє насильство відносно ОСОБА_5 . Сама по собі суперечка не може бути безумовним доказом наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується) від 29 вересня 2023 року встановлено, що ОСОБА_2 вказала, що її брат ОСОБА_1 вчинив словесну суперечку з нею, в ході якої погрожував їй фізичною розправою.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується) від 29 вересня 2023 року встановлено, що ОСОБА_3 вказала, що її брат ОСОБА_1 вчинив словесну суперечку з нею, в ході якої вдарив її пластиковою пляшкою по руці.

Аналогічні пояснення ними були вказані у письмових поясненнях, що долучені до матеріалів справи.

Разом з тим, вважаю, що пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , не можуть бути беззаперечними доказами на підтвердження вини ОСОБА_1 , оскільки вони є зацікавленими особами у справі, між ними існують тривалі неприязні відносини, а свідків подій та обставин, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, встановлено не було.

Виходячи із наведеного, протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 602652 від 29.09.2023 року серії ВАВ № 139687 від 29.09.2023 року складені відносно ОСОБА_1 , не можуть бути визнані належними доказами по справі в розумінні статті 251 КУпАП. Більше того, сам протокол за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликають сумніви у суду. Однак, інших доказів, крім протоколів та пояснень самих заявників в матеріалах справи відсутні.

Також слід зауважити, що конфлікт, який виник 29.09.2023 року між ОСОБА_1 та його сестрами, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілих не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

У даному випадку, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, вважаю, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілим, у той час, як у цій ситуації мав місце саме конфлікт між ними, який існує протягом тривалого часу з приводу спору щодо права власності на житловий будинок та правомірності проживання потерпілих в ньому.

Наведені вище обставини виключають наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.251 ч.2 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 247, 283, 284, 285, 294, 173-2 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: