Справа №576/389/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сапон О.В.
Номер провадження 33/816/756/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря Баришевої А.І., прокурора Мороз В.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Скрипки Т.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Скрипки Т.П. на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку Україну, директора Комунальної установи Сумської обласної ради Будищанський психоневрологічний інтернат, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Закрито провадження у справі відносно ОСОБА_1 ч. 1 ст. 172-7 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення на неї адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за те, що виконуючи обов`язки директора Комунальної установи Сумської обласної ради Будищанський психоневрологічний інтернат, тобто будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення про преміювання, коли видала наказ, яким визначила розмір премій і преміювала близьку особу рідного брата ОСОБА_2 , а саме Наказом директора інтернату № 58-о від 29.11.2021 р. «Про преміювання у грудні 2021 року», премійовано завідувача господарством підсобного сільського ОСОБА_2 у розмірі 1568 грн. 75 коп.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, захисник Скрипка Т.П. у поданій апеляційній скарзі просить постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, без встановлення вини ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає, що в резолютивній частині рішення міститься суттєве порушення у визначенні юридичних термінів, а саме ст. 172-7 КУпАП відноситься до адміністративних правопорушень, пов`язаних із корупцією, а не до «корупційних», як зазначено, оскільки відповідальність саме за «корупційні правопорушення» передбачена КК України.

Також у судовому засіданні всупереч вимог ст. 279 КУпАП, суддя не оголошував, яка конкретно із 24-х справ підлягає розгляду, не оголошувався кожний протокол про адміністративне правопорушення, дослідження доказів проходило тільки по одній із справ.

Крім того, апелянт зазначає про те, що складені співробітниками Управління стратегічних розслідувань у Сумській області департаменту стратегічних розслідувань НП України протоколи від 31 січня 2023 року були направлені до суду лише 10 лютого 2023 року, чим порушено приписи ч. 2 ст. 257 КУпАП, яка чітко вказує на необхідність надіслання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, до загального суду за місцем вчинення такого правопорушення, у триденний строк з моменту складання. Так, строк надіслання до суду протоколів закінчився ще 03.02.2023 р.

Апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що з моменту виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, 20.12.2022 року, закінчився шестимісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП, оскільки останнім днем, коли на особу може бути накладено адміністративне стягнення є 20 червня 2023 року.

Так, днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до запиту Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 20.12.2022 р. № 2481/55/117/01-2022, збір доказів в рамках адміністративної справи щодо можливого вчинення посадовими особами Комунальної установи Сумської обласної Будищанський психоневрологічний інтернат адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які встановлено ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, вже здійснювався. Тобто саме з часу надсилання запиту, почався перебіг строку накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП, та з якого слід рахувати шестимісячний строк, протягом якого можливо притягнути особу до відповідальність за корупційне правопорушення.

У свою чергу, навіть з дня складання протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, тобто з 31.01.2023 р. пройшло більше, аніж шість місяців.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язок суду визначати питання винності чи невинності особи, оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Від так, поєднання закриття справи з одночасним визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказаним обставинам суд першої інстанції належної юридичної оцінки не надав, такі порушення залишились поза увагою, через що суд не зміг прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Також, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови судді першої інстанції від 07 вересня 2023 року отримала лише 14 вересня 2023 року, відповідно захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження з поважності причин.

Заслухавши доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 та захисника адвоката Скрипки Т.П. на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора Мороз В.О., котрий постанову судді вважав обґрунтованою, вмотивованою та законною, просив апеляційну скаргу залишити без розгляду, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно штампу вхідної канцелярії Глухівського міськрайонного суду Сумської області, 20 вересня 2023 року захисник Скрипка Т.П. подала апеляційну скаргу на постанову судді від 07 вересня 2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку, апелянт зазначає не своєчасне отримання повного тексту постанови судді.

Згідно ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Перевіривши представлені матеріали та доводи захисника Скрипки Т.П. в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови судді від 07 вересня 2023 року, у зв`язку з чим клопотання, підлягає задоволенню.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про скасування постанови суду, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно поданої скарги, фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, захисником не оспорюється, тому апеляційний суд і не входить в дослідження обставин адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а перевірці будуть підлягати лише законність судового рішення щодо визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення з одночасним закриттям провадження.

Так, ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

Частиною 4 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи вимоги п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП (порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів), у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого вказаними статтями, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, дійсно, нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.

Проте, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Враховуючи викладені вимоги норм КУпАП до постанови у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд робить висновок про те, що чинним законодавством не передбачено окремих вимог до постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, а тому виконання вказаної частини другої статті 283 КУпАП є обов`язковим і для цього виду постанов.

Тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дає змогу дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Пантелеєнко проти України» та «Грабчук проти України» Суд, з-поміж іншого, зазначив, що судові рішення про закриття кримінального провадження проти заявника було сформульовано таким чином, що немає сумнівів щодо їхньої думки про те, що заявник скоїв злочин, який йому інкримінується.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення. Проте відповідно до частини другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій п`ятій цієї статті.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany»).

За змістом частини першої статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, закінчення встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення доведеності вини.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що під час закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, суд першої інстанції встановлював вину особи всупереч ст. 280 КУпАП є необґрунтованими, адже суд діяв у відповідності до положень КУпАП.

Вище зазначене, також узгоджується із рішенням ЄСПЛ від 25.08.1987 року «Лутц проти Німеччини», де зазначено, що визнання вини особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, є обов`язковим навіть при закритті провадження у справі за строками давності.

Щодо тверджень апелянта про невірне визначення суддею юридичного терміну правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», законодавцем розділяється поняття корупційне правопорушення та правопорушення, пов`язане з корупцією.

Так, корупційне правопорушення це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Тобто, залежно від вчинених протиправних дій, відповідальність за порушення антикорупційного законодавства може бути кримінальною, адміністративною, цивільно-правовою та дисциплінарною.

Дійсно, суддя першої інстанції в резолютивній частині судового рішення допустив помилку, щодо не вірного зазначення юридичної термінології дій, які інкримінуються ОСОБА_1 , проте вказана помилка не може бути безмовною підставою для скасування постанови судді, оскільки сама кваліфікація дій ч. 2 ст. 172-7 КУпАП є такою, що інкримінувалась особі і відповідає фактичним обставинам вчиненого.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про порушення судом порядок розгляду протоколу складеного відносно ОСОБА_1 , оскільки суд відповідно до норм КУпАП, розглянув матеріали про вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією в межах поданих доказів на підтвердження вчинення інкримінованих ОСОБА_1 дій.

Апеляційний суд зазначає, що як вбачається з наявних у апеляційному суді матеріалів на адресу Глухівського міськрайонного суду Сумської області 10 лютого 2023 року, надійшло 24 протокола, складених відносно ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, про що також вказує і захисник у поданій апеляційній скарзі.

07 вересня 2023 року суддя суду першої інстанції за участю секретаря, прокурора, захисника розглянув всі 24 протоколи відносно ОСОБА_1 та ухвалив рішення по кожному з них. При цьому головуючим по справі у кожному провадженні окремо було оголошено склад суду, які саме матеріали підлягають розгляду, із оголошенням змісту кожного протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного із корупцією, роз`яснено особам, які беруть участь у судовому розгляду, їхні права та обов`язки, заслуховувалися учасники судового розгляду.

Тобто у можливості реалізації свої прав, передбачені ст. 268 КУпАП, жоден із учасників судового розгляду обмежений не був, як і не порушено порядок розгляду суддею суду першої інстанції в один день 24 протоколів складених відносно однієї особи, ОСОБА_1 .

Вказані матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією були розглянуті суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Твердження захисника про те, що несвоєчасне надіслання до суду протоколів про вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає такими, що не відповідають вимога КУпАП, оскільки є лише особистим тлумаченням норм ч. 2 ст. 257 КУпАП.

Так, законодавство про адміністративні правопорушення не передбачає жодних правових наслідків при надсилання протоколів про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, поза встановленим строком, передбаченим ч. 2 ст. 257 КУпАП.

Таким чином, враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Скрипка Т.П. строк на апеляційне оскарження постанови судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2023 року.

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та закрито провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення на неї адміністративного стягнення - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Скрипки Т.П. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.