ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Добропільським МВ ГУМВС України в Донецькій області від 30.10.2010 року, не працюючий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

21.09.2023 року о 21:30 годині громадянин ОСОБА_1 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою, в наслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день та час розгляду адміністративної справи, в судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв від останнього до суду не надходило.

Вiдповiдно до ст.268 КУпАП, за таких обставин, справа може бути розглянута за відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю його матері ОСОБА_2 , з таких підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ №909970 від 21.09.2023 року;

заявою ОСОБА_2 від 21.09.2023 року, з якого вбачається, що вона просить провести профілактичні дії щодо її сина ОСОБА_1 , який висловлювався в її бік нецензурною лайкою;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 21.09.2023 року о 21:30 годин між нею та сином ОСОБА_1 виник побутовий конфлікт, її син збирався піти до подруги на інший кінець міста, у зв`язки з тим, що вже була комендантська година вона йому заборонила виходити та зачинила двері. Після чого, він почав вибивати двері та висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, тому вона викликала поліцію.

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.09.2023 року з яких вбачається, що він під час конфлікту зі своєю матір`ю ОСОБА_2 21.09.2023 року близько 21-30 години за їх місцем мешкання висловлювався в її бік нецензурною лайкою, фізичну силу не застосовував.

При визначенні виду і розміру стягнення, суд, враховуючи характер скоєного правопорушення, наслідки правопорушення, що настали, особу правопорушника, ступінь його вини, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, згідно ст..40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 221, ч.1 ст.173-2 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн (сто сімдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп).

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Здоровиця