Справа № 195/1613/23
Провадження 3/195/683/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2023 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Колодіна Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 598572 від 04 жовтня 2023 року громадянин ОСОБА_1 14 жовтня 2023 року о 17: 00 в АДРЕСА_2 , здійснив господарську діяльність без отримання ліцензії на проведення виду господарської діяльності, а саме: торгівля алкогольними напоями (пиво), чим порушив ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На розгляд адміністративного матеріалу гр-н ОСОБА_1 16.10.2023 року на 10.00 годину не з`явився, будучи повідомленим належним чином про судовий розгляд, про що свідчить запис «ознайомлений» в графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» у протоколі про адміністративне правопорушення.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Особа зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо її, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів є обов`язком саме заінтересованої особи.

Враховуючи те, що громадянин ОСОБА_1 був присутній при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також те, що відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на сайті Томаківського районного суду Дніпропетровської області на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в мережі Інтернет, а також те, що ст. 268 КУпАП не передбачає обов`язкової участі особи, щодо якої складено протокол за ч. 1 ст. 164 КУпАП під час їх розгляду, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів справи.

Суд, вивчивши та дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 598572 від 04.10.2023 року, письмові докази, приходить наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Конституційний Суд України в рішенні № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Як вбачається зі змісту даної статті, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України, господарська діяльність це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону, як підприємці.

Види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб`єктів господарювання та органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування визначаються Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року №222-VIII.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємство», підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Аналізуючи викладене, можна зробити висновок, що однією з основних ознак господарської діяльності є систематичність вчинення відповідних дій на постійній основі.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Разом із тим, в наданих суду матеріалах відсутні дані про те, що громадянин ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання. Згідно матеріалів справи, жодних даних про його офіційне працевлаштування, особою яка склала протокол, не надано. Крім того, матеріали справи не містять жодного переконливого доказу на підтвердження того, що діяльність громадянина ОСОБА_1 пов`язана із реалізацією алкогольних напоїв, а саме «Пива», є регулярною, постійною та системною, суду також не надано.

Так, долучена до матеріалів справи фототаблиця ( фото вхідних дверей крамниці та фото холодильника) не підтверджує факту здійснення реалізації товару, отримання нею коштів за таку реалізацію, а відповідно і прибутку.

При цьому, навіть разове вчинення зазначеної у протоколі дії, а саме здійснення торгівлі алкогольним напоями, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

За таких обставин, громадянин ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При винесенні постанови в справі суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова суду згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши докази у справі на допустимість та належність, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не підтверджена наявними в матеріалах справи доказами безсумнівно.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що у діях громадянина ОСОБА_1 , відносно якого складений протокол про адміністративне правопорушення, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить нормам, як національного, так і міжнародного законодавства.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях громадянина ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують або повертають володільцеві.

Згідно із частиною шостою статті 283 КУпАП постанова у справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним речі, які вилучені відповідно до протоколу огляду і вилучення (без дати) та згідно квитанції про отримання речей і документів № 28 (без дати), а саме: 49 пляшок алкогольного пива та слабоалкогольних напоїв повернути громадянину ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 164, 247, 265, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Речі, які вилучені відповідно до протоколу огляду і вилучення (без дати) та згідно квитанції про отримання речей і документів № 28 (без дати), а саме: 49 пляшок алкогольного пива та слабоалкогольних напоїв, які знаходяться на зберіганні у начальника СП ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути громадянину ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Л. В. Колодіна