Справа№938/671/23
Провадження № 3/938/370/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

З участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілої особи ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 невиконав терміновий заборонний припис, винесений відносно нього.

Правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_1 , 26.08.2023 близько 19.30год за місцем свого проживання в с.Ільці, присілок Грабовець, Верховинського району Івано-Франківської області, порушив вимоги термінового заборонного припису від 26.08.2023 серії АА №405311, а саме п.3: заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 .

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Будучи допитаним в судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав у повному обсязі. Пояснив, що 26.08.2023 він отримав заборонний припис, про що розписався власноручно та йому було зрозуміло, що за вказаним приписом, заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 . Зазначив, що з потерпілою ОСОБА_2 він спільно проживає 28 років, вони мають спільного сина. До місця проживання потерпілої він пішов для того, щоб попросити у неї вибачення. У вчиненому щиро розкаявся.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 , пояснила, що 26.08.2023 її співмешканець ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, у зв`язку з чим відносно нього було винесено заборонний припис, згідно з яким йому було заборононо контактувати з нею у будь-який спосіб. Однак, в той самий день він прийшов додому десь приблизно о 19.30год та хотів зайти і спілкуватися з нею, у зв`язку з чим вона викликала поліцію. При цьому потрепіла зазначила, що ОСОБА_1 проживає з нею за однією адресою.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої особи, дослідивши матеріали адміністративної справи у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника - це спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства (п. 16 ч. 1ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Відповідно до вимог частин 1-3статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №437166 від 26.08.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 , 26.08.2023 близько 19.30год за місцем свого проживання в с. Ільці, присілок Грабовець, Верховинського району Івано-Франківської області, порушив вимоги термінового заборонного припису від 26.0,8.2023 серії АА №405311, а саме п.3: заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №405311 від 26.08.2023, згідно з яким ОСОБА_1 заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_3 , строком на 3 доби з 16год 03хв. 26.08.2023 до 16год 03хв. 29.08.2023;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.08.2023, згідно з якою ОСОБА_2 заявила про те, що 26.08.2023 близько 19.30год. за місцем проживання співмешканець ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме, не впускав у будинок;

-письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 26.08.2023, в яких вона вказує на обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 та поясненнями наданими нею у судовому засіданні;

-поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним в судовому засіданні, в яких він вину у вчиненому правопорушенні, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення визнав в повному обсязі.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями 24, 30, 40-1, ч.1 ст.173-2, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Роман ДЖУС