ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/1085/23 Головуючий суддя І інстанції Новіченко Н. В.
Провадження № 33/818/856/23 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року

Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., за участі правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 06 липня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_1 просить скасувати Постанову Московського районного суду м. Харкова від 06.07.2023р. та закрити провадження у справі.

Зазначає, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував обставини справи, та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_2 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП.

Вказує, що 27.01.2023 року він був безпідставно зупинений працівниками поліції, та стосовно нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В той же час, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є похідним від його незаконної зупинки, а відтак враховуючи незаконність його зупинки працівниками поліції, складання ними іншого протоколу є незаконним.

Про обґрунтованість такого аргументу свідчить Постанова Другого апеляційного

адміністративного суду від 02.08.2023 року якою постановлено апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2023 по справі № 643/1618/23 скасовано.

Прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Інспектора 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Фоменка Сергія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6466239 від 27.01.2023, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Також, автор апеляційної скарги завертає увагу та той факт, що здійснення відеозапису з камери відеореєстратора проводилось працівниками поліції у період з 21.59.21, об 22.00.41 відеозапис переривається та розпочинається новий об 22.05.38.

З 22.05.38 по 22.07.48 відеозапис на камері відсутній, камера включається лише об 22.07.48. де видно, що працівник поліції вже звертається до ОСОБА_1 та вказує його ім`я і по- батькові, тобто на 22.07.48. вже встановлено його особу та перевірено його документи.

Автор апеляційної скарги, вважає порушенням його прав той факт, що за відсутності включеного відеозапису працівники поліції встановлюють особу ОСОБА_1 та пропонують пройти тест на вміст алкоголю за допомогою газоаналізатора Drager, але він відмовився, оскільки хворіє на астму про що і повідомив працівниками поліції, щодо наслідків відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння у медичному закладі жодних роз`яснень йому не надавалось, як і можливості скористатись правовою допомогою та мати захисника на етапі зупинки транспортного засобу та складення протоколу.

Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Також, зазначає, що у порушення норм КУпАП йому не було роз`яснено мої права та забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням мого права, як водія, на правовий захист.

У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише протокол про адміністративне правопорушення, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

Зазначає, що наявні в матеріалах провадження докази на підставі яких суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 не можуть вважатися належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», а відтак і свідчити про беззастережну винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи правопорушника ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен своєчасно, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам.

Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та з оскаржуваної постанови, судом першої інстанції під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дані вимоги закону не дотримані.

Так, статтею 35 Закону України Про Національну поліцію передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Даний перелік, зокрема, передбачає :1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 за порушення п. 9.2. «б» Правил дорожнього руху, роз`яснили причину зупинки та винесли відносно нього постанову ЕАР № 6466239 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Названа причина зупинки мала похідну дію працівників поліції у виді складання протоколу про адміністративне порушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції спростовуючи доводи сторони захисту, про те що названа підстава зупинки є незаконною зазначив про те, що позбавлений можливості надавати оцінку правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та встановлювати наявність чи відсутність в його діях складу вказаного правопорушення та зазначив, що вказані обставини жодним чином не нівелюють наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте апеляційний суд не може погодитись із такими висновками.

Відповідно до практики ЄСПЛ та широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили.

Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Як вбачається із доданих до апеляційної скарги документів (доказів) ОСОБА_1 було оскаржено постанову серія ЕАР № 6466239 якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. 00 коп. до Московського районного суду м. Харкова.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2023р. по справі №643/1618/23 у задоволенні адміністративного позову до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Інспектора 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП Фоменка Сергія Сергійовича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовлено.

02 серпня 2023р. Другий апеляційний адміністративний суд виніс постанову по адміністративній справі № 643/1618/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , якою рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2023р. по справі №643/1618/23 було скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Інспектора 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Фоменка Сергія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАР № 6466239 від 27.01.2023, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно мене. ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд констатує, що єдина, передбачена законом підстава зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 що передувала складенню протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, була визнана в судовому порядку неправомірною (незаконною), тому у звязку з відсутністю підстав для проведення огляду водія на стан алкогольного спягніння, то всі докази у справі, отримані після такої зупинки необхідно вважати недопустимими, що тягне за собою визнання недопустимими усіх доказів у справі (правова концепція «отруєного дерева» (або «ефект доміно»), яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ (справи «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), від 30.06.2008); «Яременко проти України» (Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015), згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі («отруєне дерево дає отруйні плоди»), тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з ч. 1ст. 7 КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАПпровадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Оскільки матеріали справи не містять допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, то постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, а провадження у справі закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 06 липня 2023 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя О.Ю. Грошева