Справа №601/2534/23
Провадження № 3/601/1160/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Коротич І.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , безробітного,

за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 571670, 10.09.2023 о 16:00 годині встановлено, що гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , займався господарською діяльністю без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та не маючи ліцензії на здійснення продажу алкогольних напоїв, а саме здійснив продаж пива «Київське» ємністю 3 (три) літри за грошові кошти біля 150 гривень, чим вчинив правопорушення передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що він не займається господарською діяльністю, а 10.09.2023 він цілий день збирав малину, пива нікому не продавав. Просить справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, суддя дійшов наступного висновку.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності(стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність, передбачена цією статтею, наступає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Господарська діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність; господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями (частини 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України).

Згідно із частиною 1 статті 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У пункті 4 постанови Пленуму від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, обов`язковою ознакою господарської діяльності є систематичність (не менш ніж три рази протягом одного календарного року).

Матеріали провадження не містять даних, які б вказували на систематичність дій, що ставляться у вину ОСОБА_1 .

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України, будь-які сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із пунктом 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З цих підстав провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю з огляду на відсутність в його діях складу такого правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» продукція, на яку немає передбачених законодавством відповідних документів, що підтверджують якість та безпеку продукції є неякісна та небезпечна продукція.

У відповідності до статті 5 вказаного Закону неякісна та небезпечна продукція підлягає обов`язковому вилученню з обігу.

Відповідно до частини шостої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 571670 від 11.09.2023, речові докази не вилучалися. За наведених обставин, відсутня необхідність вирішення питання щодо речових доказів по справі.

Керуючись статтями 9, 164, п. 1 ч. 1 ст. 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 164 КУпАП провадженням закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення, через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Суддя: