Справа №601/2983/23
Провадження № 3/601/1386/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2023 року м. Кременець

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Мочальська В.М., за участю потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Кременецького районного відділу поліції ГУНПУ в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 980714 від 16 жовтня 2023 року ОСОБА_2 16.10.2023 о 12 годині за місцем проживання в АДРЕСА_1 умисно вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно сина ОСОБА_1 , яке виражалося в словесному залякуванні, нецензурній лайці, особистій образі, чим могло бути, або було заподіяно шкоду психологічному або фізичному здоров`ю потерпілого, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час судового засідання. Причини неявки суду невідомі.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що його мати позбавлена батьківських прав, вживає алкогольні напої з братом. Дуже часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння, поводиться агресивно, не прибирає в будинку, не варить їсти. Він неофіційно працює, не вживає алкогольних напоїв, приносить додому продукти та варить їсти. В цей день прийшов з роботи, хотів прибрати в будинку, однак мати знов перебувала в стані алкогольного сп`яніння і почала його виганяти з хати, ображати, він ночував в хліві.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частині першій статті 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини другої статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 16.10.2023 вбачається, що між нею та її сином виникають постійні сварки та конфлікти, під час яких вони виражаються в сторону один одного нецензурною та образливою лайкою.

З пояснень, наданих безпосередньо в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_1 вбачається, що між ним та потерпілою виникла сварка через вживання алкогольних напоїв та догляду за будинком, під час якої вони один одного ображали.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням викладеного, приходжу до висновку про те, що існує обґрунтований сумнів того, що ОСОБА_2 вчинила відносно ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру. Конфлікт на побутовому грунті та суперечка не є домашнім насильством в розумінні ст. 173-2 КУпАП. Крім того, протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП складено на всіх учасників сварки, а тому вважаю, що це не може вважатися домашнім насильством, а лише конфліктом на побутовому грунті.

Отже, провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 173-2, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу відповідного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів.

Суддя