Єдиний унікальний номер 205/9662/23
Номер провадження3/205/4354/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Дніпровського районного управління ГУНП у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , непрацюючої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2023 року о 15 год 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , в його присутності ображала нецензурною лайкою свою матір ОСОБА_3 , внаслідок чого хлопець, в якого інвалідність І групи, цукровий діабет, рознервувався.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала та суду пояснила, що 05 вересня 2023 року вона посварилась з матір`ю ОСОБА_3 через те, що вона виганяла з квартири її знайомого, якому вона дозволила пожити в себе, та в цей час в квартирі перебував її неповнолітній син ОСОБА_2 . Окрім того, ОСОБА_1 зазначила, що дійсно в цей день вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що 05 вересня 2023 року за адресою АДРЕСА_1 між нею та її донькою ОСОБА_1 виникла сварка. ОСОБА_3 зазначила, що причиною сварки було те, що знайомий її доньки, якому остання дозволила пожити в квартирі, проживав вже більше дозволеного часу, тому вона, ОСОБА_3 , почала його виганяти, а донька заступилась, через що виникла сварка. Окрім того, повідомила, що в момент сварки в квартирі перебував її онук ОСОБА_2 .

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно положень п.14 ч.1 ст.1 вищезазначеного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Попри невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, крім пояснень свідка ОСОБА_3 також підтверджується дослідженими письмовими доказами: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 599764 від 05.09.2023 року.

Таким чином, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність та з урахуванням викладеного, суддя вважає за необхідне накласти на правопорушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 40-1, 173-2, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір по справі на користь держави в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя М.М. Таус