ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/6914/22 Головуючий в 1 інст. Апаллонова Ю.В.
Провадження № 33/807/563/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , його представника - Вишнякова Д.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2022 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяців, стягнуто судовий збір.

Згідно з відомостями постанови, суддя місцевого суду встановив: 14.10.2022 року о 13 год. 23 хв. в м. Запоріжжя, о. Хортиця ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21114, д.н. НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою Бахмутського ВДВС у Бахматському районні Донецької області № НОМЕР_2 від 17.09.2022 року, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, до апеляційного суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням діючих норм матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Так, судове засідання з розгляду даної справи було проведено без його участі, що позбавило його можливості висловити позицію щодо складеного відносно нього протоколу.

Апелянт зазначає, що йому не було відомо про винесення заочного рішення та постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, поштову кореспонденцію він не отримував у зв`язку зі зміною місця проживання.

Крім того, ОСОБА_1 вказує на відсутність в матеріалах справи доказів факту керування ним транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі.

Окремо звертає увагу суду на винесення державним виконавцем постанови від 04.04.2023 р. про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Адвокат Вишняков Д.О. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, посилаючись на не, що ОСОБА_1 не було відомо ні про винесення заочного рішення суду щодо стягнення аліментів та виконавчого листа на підставі цього рішення, ні про постанову державного виконавця щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Після цього ОСОБА_1 прийняті заходи на погашення заборгованості, 04.04.2023 р. державним виконавцем винесена постанова про скасування тимчасового обмеження.

ОСОБА_1 підтримав свого захисника, підтвердивши погашення заборгованості по сплаті аліментів та скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_1 та його представника - адвоката Вишнякова Д.О., перевіривши доводи скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримані повною мірою не були, оскільки при прийнятті рішення поза увагою та без належної оцінки суду залишились фактичні обставини, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення.

Як вбачається із відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 143304 від 14.10.2022 р., 14.10.2022 року о 13 год. 23 хв. в м. Запоріжжя, о. Хортиця ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21114, д.н. НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою Бахмутського ВДВС у Бахматському районні Донецької області № НОМЕР_2 від 17.09.2022 року, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд обґрунтував свої висновки відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення; у постанові державного виконавця Бахмутського ВДВС у Бахмутському районі Донецької області № НОМЕР_2 від 17.09.2022 р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

З висновками суду, викладеними у постанові, апеляційний суд погодитися не може та вважає, що вони ґрунтуються на неправильно встановлених фактичних обставинах справи.

Так, згідно ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, зокрема, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 3 статті 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

При цьому, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним у разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, свідомо керує транспортним засобом.

ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом, будучи обмеженим у такому праві постановою державного виконавця Бахмутського відділу ДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ревою О.М. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №623/3567/21, виданого 09.11.2021 р. (ВП № НОМЕР_2 від 17.09.2022 р.) (а.с.4).

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що постановою державного виконавця від 19.09.2022 р. ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі та будь-яких відомостей щодо оскарження вказаної постанови чи її скасування суду не надано, тому, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, дійшов висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов без з`ясування всіх обставин справи, з огляду на таке.

Встановлюючи наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, в діях ОСОБА_1 суд першої інстанції повинен був перевірити окрім наявності обмеження у праві керування транспортними засобами ще й факт обізнаності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про встановлення відносно неї такого обмеження.

Порядок виконання судових рішень врегульовано нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 9 ст. 71 цього Закону, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить, зокрема, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, копія якої надсилається сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, та направляється до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Долучена до матеріалів справи про адміністративне правопорушення копія постанови державного виконавця від 17.09.2022 р. про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами не містить будь-яких відміток про те, що ОСОБА_1 отримав копію вказаної постанови, або був ознайомлений з її змістом в інший спосіб.

Незважаючи на наявність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, для доведення в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, необхідні докази не тільки факту керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено таке обмеження, а й того факту, що особа, вчинила це умисно, тобто усвідомлювала протиправний характер своїх дій, передбачала шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, оскільки суб`єктивна сторона вказаного вище правопорушення характеризується виключно умисною формою вини.

Проте, матеріали даної справи не містять достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, усвідомлював протиправний характер своїх дій, зокрема знав про встановлене стосовно нього тимчасове обмеження та ігноруючи його, передбачав шкідливі наслідки та бажав або свідомо допускав їх настання.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 не визнав провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з тим, що умислу на його вчинення він не мав, про встановлене обмеження у праві керування транспортними засобами не знав, копії відповідної постанови державного виконавця не отримував та не був ознайомлений з її змістом, що узгоджується з письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Зокрема, зазначене підтверджується диском з відеозаписом події, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_1 зі співробітниками патрульної поліції, в ході якого останній дає аналогічні пояснення з приводу інкримінованого правопорушення.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_1 вважає недоведеним факт керування ним транспортним засобом за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, що з урахуванням вже встановленого суттєво не впливає на висновки апеляційного суду.

Крім того, є слушним зауваження ОСОБА_1 про порушення місцевим судом вимог ст. 268 КУпАП у зв`язку з розглядом даної справи без належного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та задовольнивши клопотання останнього йпоновивши строк на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційний суд відновив права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя.

Недоведеність належними та допустимими доказами суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, з урахуванням положень, передбачених ст. 62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь, дозволяє суду апеляційної інстанції зробити висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

За наведених вище обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а постанову районного суду скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2022 р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, скасувати.

Постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник

Дата документу Справа № 335/6914/22