ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1666/23 Справа № 185/5746/23 Суддя у 1-й інстанції - Мельник Ю. А. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 адвоката Бобровницького В.І., та представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Букура М.Є. (в режимі відеоконференції) у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції розглянувши апеляційну скаргу захисника Букура М.Є. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КупАП, закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 було закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №057184 від 23.04.2023 року, водій ОСОБА_1 23.04.2023 року о 11:30 годині в м.Павлограді по вул.Івана Богуна, 180, керуючи транспортним засобом марки «Peugeot Partner», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечного інтервалу та не трималась як найближче до правого краю проїзної частини у зв`язку з чим, здійснила зіткнення з транспортним засобом марки «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював виїзд з прилеглої території праворуч та знаходився на смузі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, потерпілі відсутні. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила п.п. 11.3, 13.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Букур М.Є. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 просить скасувати постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2023 року та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що в судовому засіданні був допитаний водій ОСОБА_2 , який вказував, що виїхав на своєму автомобілі «Audi Q7» на свою смугу руху приблизно на 0.7 метра вже заздалегідь з увімкненим правим поворотом та нікому не створював ніяких перешкод, в цей час автомобіль «Peugeot Partner» рухався по своїй полосі руху, приблизно на відстані від правого краю проїзної частини 0,5 метра, зі швидкістю 35-45 км/г. Під час свого руху автомобіль «Peugeot Partner» не змінював напрямок свого руху. Перед тим як автомобіль «Peugeot Partner» наблизився до автомобіля «Audi Q7» приблизно за 3-5 метрів водій автомобіля «Peugeot Partner» різко змінив напрямок руху на зустрічну смугу, де вже на проїзній частині знаходився автомобіль «Audi Q7», чим пошкодив передню ліву частину цього автомобіля. На думку водія «Audi Q7», водій «Peugeot Partner» могла зробити цей маневр тільки з неуважності або об`їжджаючи вибоїни. Автомобіль «Peugeot Partner» отримав пошкодження по всій лівій частині від передньої до задньої частини у зв`язку з тим, що не зупинився після скоєння ДТП, а після свого маневру вліво виїхали на зустрічну смугу свого руху.

Також під час судового розгляду даної справи в судовому засіданні були допитані свідки зі сторони ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , котрі вказали, що вони начебто були свідками вищевказаної події. На запитання адвоката Букура М.Є., звідки вони дізнались про розгляд вищевказаної справи, останні пояснили, що приблизно через тиждень після дорожньої транспортної пригоди вони в гаражному кооперативі впізнали транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_1 , повідомили, що пам`ятають обставини вказаної події та надали наступні покази: водій «Peugeot Partner» рухався по своїй полосі руху приблизно від правого краю проїзної частини 0.5 метрів зі швидкістю приблизно 35-45 км/г. Вони вказували, що остання не пересікала умовної розділової смуги зустрічного напрямку. Також зазначили про те, що один велосипедист знаходився від місця зіткнення приблизно за 40 метрів, а інший велосипедист за місцем зіткнення приблизно в 15 метрах, моменту зіткнення автомобілів вони не бачили. Ще вони пояснили, що жоден з них не їхав навпроти автомобіля «Audi Q7», що не уможливлює об`їзду їх водієм автомобіля «Peugeot Partner».

Апелянт зауважує, що заперечував проти допиту вищевказаних свідків у зв`язку з тим, що останні ніде не вказані в матеріалах справи та можуть бути зацікавленим особами по даній справі, на що судом було відмовлено.

Крім того, адвокат Букур М.Є. звертає увагу, що під час судового розгляду ним було подано клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи для обґрунтованої та всебічної оцінки дій обох водіїв в дорожній ситуації, але судом було безпідставно відмовлено в даному клопотанні у зв`язку з тим, що при розгляді даної справи не потрібні спеціальні знання.

Отже, на думку апелянта, саме водій автомобіля «Peugeot Partner» ОСОБА_1 порушила п. 11.3 та п. 13.1 ПДР України, і саме її дії мають причинно-наслідковий зв`язок з настанням ДТП, а тому висновок суду першої інстанції є необґрунтованим, у зв`язку з чим останню слід визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, думки адвоката Букура М.Є., в інтересах ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, та адвоката Бобровницького В.І. в інтересах ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення даної апеляції та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як убачається з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Так, статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Пунктом 13.1 ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З п.11.3 ПДР витікає, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції під час судового розгляду допитав ОСОБА_1 , яка свою провину не визнала, суду повідомила, що 23.04.2023 року вона рухалась на ТЗ марки «Peugeot Partner», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Івана Богуна м.Павлограда, разом з нею у машині була її мати, попереду та позаду неї їхали автомобілі та велосипедисти. Вона рухалась в колоні за транспортними засобами по середині дороги зі швидкістю 40-55 км/год., оскільки справа від неї їхало декілька велосипедистів, вона здійснювала маневр їх обгону. Неподалік місця ДТП, зліва від неї вздовж узбіччя знаходились припарковані автомобілі біля кладовища, цей день був «поминальною неділею». Продовжувала рух прямо. Раптово автомобіль «Audi Q7» з`явився зліва від неї за 1.5 метра, вона не могла прийняти вправо, оскільки там їхали велосипедисти. Відбулось зіткнення, і вона зупинилась. Внаслідок ДТП на її транспортному засобі пошкоджені водійські дверцята, а на транспортному засобі «Audi Q7» пошкодження біля передньої лівої фари.

Також в судовому засіданні був допитаний потерпілий водій ОСОБА_2 , який показав, що 23.04.2023 року він керував ТЗ марки «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_2 , та виїздив з кладовища, впевнившись, що не має інших транспортних засобів, які зможуть спричинити йому перешкоду, включив правий покажчик повороту та почав виїжджати на асфальтову дорогу. В цей момент водій транспортного засобу «Peugeot Partner», яка рухалась по головній дорозі у своїй смузі руху приблизно зі швидкістю 30-40 км/год. здійснила маневр виїзду на його смугу руху, він не вистиг загальмувати та відбулося зіткнення. Будь-яких перешкод не було, причиною ДТП вважає ями на дорозі, які водій ОСОБА_1 намагалась об`їхати.

Допитаний судом свідок ОСОБА_3 пояснив, що 23.04.2023 року він разом з товаришем ОСОБА_4 рухались на велосипедах по вул.І.Богуна м.Павлограда біля кладовища. Був поминальний день, біля кладовища вздовж дороги зліва по ходу його руху на узбіччі стояли автомобілі. Попереду через певну відстань рухались ще велосипедисти. Автомобіль «Пежо» коричневого кольору та інші автомобілі, які рухались попереду цього транспортного засобу їх обігнали та продовжували обгін інших велосипедистів. Він почув скрегіт та побачив автомобіль «Ауді», який виїжджав з кладовища на асфальтову дорогу, та автомобіль «Пежо», який зупинявся. Проїжджаючи вже поруч з місцем зіткнення побачив пошкоджені транспортні засоби. Автомобіль «Пежо» не змінював напрямок свого руху в момент зіткнення, продовжував здійснювати обгін велосипедистів.

Не суперечать попереднім свідченням й показання свідка ОСОБА_4 , який суду повідомив, що став свідком ДТП біля кладовища 23.04.2023 року, коли їхав на велосипеді в бік дач. Декілька автомобілів з автомобілем «Пежо» обігнали його та продовжили рух посередині дороги в попутному напрямку, оскільки попереду ще рухались велосипедисти. Він почув звук удару та побачив попереду, що зіткнулись автомобілі «Ауді», який виїжджав від кладовища, та автомобіль «Пежо», який рухався прямо по середині дороги, не змінюючи напрямку руху. Вони проїхали місце ДТП, не зупиняючись. В подальшому з`ясувалось, що у власника автомобіля «Пежо» гараж по сусідству в одному гаражному кооперативі з його гаражем.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні розповіла, що разом з дочкою водієм ОСОБА_1 23.04.2023 року їхали на автомобілі «Пежо» за батьком на дачу та проїжджали повз кладовища по вул. І.Богуна. Був поминальний день, тому біля кладовища було багато припаркованих автомобілів. Дочка їхала з невеликою швидкістю. Справа від них в попутному напрямку їхали велосипедисти, дочка їх обганяла. Несподівано зліва з`явився автомобіль «Ауді», в цей момент відбулось зіткнення. Автомобіль «Ауді» здійснив зіткнення з водійськими дверцятами їх автомобіля. Під час руху до зіткнення дочка рухалась метрів 80-100 посередині дороги, коли обганяла велосипедистів, що рухались справа. Ніяких змін напрямку автомобіль «Пежо» під керуванням її дочки не здійснював.

Крім того, судом були досліджені письмові докази, зібрані працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП, а саме: протокол про адміністративне правопорушення №057184 серії ААД від 23.04.2023 року; схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.10.2023 року; письмові пояснення водія ОСОБА_1 від 23.04.2023 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 23.04.2023 року; фотографії посвідчень водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів учасників ДТП; фотографії полісів цивільно-правової відповідальності водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; фотографії автомобілів з місця ДТП, їх розташування на проїзній частині та пошкодження на них; надані учасниками ДТП під час розгляду провадження фотографії пошкоджень транспортних засобів та їх розташування на проїзній частині після ДТП, фотографії місця ДТП.

Втім, за результатами судового розгляду суд першої інстанції дійшов висновку про неспроможність показань водія ОСОБА_2 в частині того, що водій ОСОБА_1 допустила зіткнення автомобілів під час маневру об`їзду вибоїни на дорозі керованим нею автомобілем. При таких показаннях пошкодження на автомобілях та місце зіткнення були іншими: на автомобілі «Пежо» була би розбита передня ліва частина автомобіля, та мало би місце зустрічне зіткнення, а не бокове. На думку суду, вищенаведені покази повністю спростовуються схемами місця ДТП, фотографіями з місця ДТП, відповідно до яких місцем зіткнення є смуга зустрічного руху для водія ОСОБА_1 , на яку виїжджав з ґрунтової дороги (другорядної) водій ОСОБА_2 , відсутність слідів юзу чи гальмування на дорозі, наявність бокових пошкоджень на автомобілі водія ОСОБА_1 та пошкоджень спереду зліва на транспортному засобі водія ОСОБА_2 , вказують в сукупності на те, що саме автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 допустив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , яка виконувала маневр обгону та виїхала на зустрічну смугу руху.

Також суд поклав в основу своєї позиції стосовно відсутності в діях ОСОБА_1 ознак інкримінованого їй правопорушення отримані покази водія ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які стверджували, що автомобіль «Пежо» під управлінням водія ОСОБА_1 до зіткнення розпочав маневр обгону велосипедистів, що рухались в попутному напрямку, для чого виїхав на середину дорогу та продовжував маневр, не змінювала напрямку руху чи інших маневрів, саме в цей час з ґрунтової дороги з кладовища виїхав автомобіль «Ауді» під управлінням ОСОБА_2 , який здійснював маневр повороту, транспортні засоби не знаходились в некерованому стані, тому водій ОСОБА_1 , рухаючись прямо, не могла допустити наїзд лівою боковою частиною більше до середини автомобіля на передню частину зліва транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи апеляційний суд не може не погодитись з висновком суду першої інстанції стосовно не доведення в даному випадку сукупністю належних та допустимих доказів порушення ОСОБА_1 п.п. 11.3 та 13.1 ПДР України, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, що тягне за собою відповідальність за ст..124 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно та без будь-яких обґрунтувань відмовив в задоволенні клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи не схиляють суд апеляційної інстанції до висновку про необґрунтованість оскаржуваного рішення, оскільки призначення експертизи є правом суду, а не його обов`язком та відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях. Наявні у розпорядженні суду матеріали дозволяли зробити висновок щодо дій водія ОСОБА_1 та причинно-наслідкового зв`язку з подією ДТП на підставі наявних доказів, які слід визнати достатніми.

Тож, клопотання представника потерпілого про необхідність отримання додаткових доказів та дослідження даної події зіткнення експертним шляхом, а саме призначенням судової автотехнічної експертизи апеляційний суд вважає недоцільним, оскільки в спеціальних знаннях експерта в даному випадку немає необхідності, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна достатня кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції не може не констатувати той факт, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, а тому місцевий суд обгрунтовано закрив провадження по справі про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки об`єктивна сторона за ст.124 КУпАП у даному випадку відсутня.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КупАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Оскільки доводи апелянта з приводу наявності підстав для визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, апеляційну скаргу адвоката Букура М.Є. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції як законну та обгрунтовану залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Букура М.Є. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28червня2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КупАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя : Г.П.Слоквенко