КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 357/8889/22 Головуючий у суді першої інстанції - Дубановська І.Д.
Номер провадження № 33/824/4523/2023 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2022 року щодо притягнення :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування) - АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №050305 від 24 вересня 2022 року о 01 год. 10 хв. на автодорозі М-05 «Київ-Одеса», 95 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами від 11 січня 2022 року, ВП № НОМЕР_2, Біляївським відділом ДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), чим порушив вимоги ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на три місяці. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вважає, постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що він отримував постанову державного виконавця про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та був повідомлений про таке обмеження, а отже станом на день складення протоколу про адміністративне правопорушення йому було не відомо про наявність такого обмеження.

Так, апелянт вказує, що ним було погашено заборгованість зі сплати аліментів та державним виконавцем Біляївського відділу ДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було скасовано тимчасове обмеження боржника в праві керування транспортними засобами у зв`язку зі сплатою аліментів безпосередньо стягувачу у виконавчому провадженні, а не через виконавчу службу.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2022 року, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апелянт просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження та вказує, що в судовому засіданні 12 грудня 2022 року він присутнім не був, оскаржувану постанову не отримував, а дізнався про її наявність при зверненні до Біляївського ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) та ознайомився з текстом оскаржуваної ухвали за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень 22 серпня 2023 року.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2022 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що 12 грудня 2022 року було ухвалено оскаржувану постанову. ОСОБА_1 в судовому засіданні присутнім не був (а.с.12-15).

Разом з тим, належних та допустимих доказів вручення судової повістки ОСОБА_1 про призначене судове засідання на 12 грудня 2022 року матеріали справи не містять.

Доказів направлення або вручення копії оскаржуваної постанови апелянту матеріали справи також не містять.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2022 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 126 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №050305 від 24 вересня 2022 року о 01 год. 10 хв. на автодорозі М-05 «Київ-Одеса», 95 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами від 11 січня 2022 року, ВП № НОМЕР_2, Біляївським відділом ДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), чим порушив вимоги ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП (а.с.12-15).

В матеріалах справи наявна постанова державного виконавця Біляївського відділу ДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 11 січня 2022 року ВП НОМЕР_3, відповідно до якої було встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №466/7218/18, виданого Шевченківським районним судом міста Львова 19 червня 2020 року (а.с.2-3).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до положень ч.3 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення, тобто, сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним у разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже, робить це свідомо.

Однак, будь-яких доказів про наявність у діях ОСОБА_1 умислу у керуванні ним транспортним засобом при наявності тимчасового обмеження такого права, матеріали справи не містять.

Так, в матеріалах справи наявна постанова державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів, однак матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність зазначеної постанови, хоча згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 у будь-який спосіб був повідомлений про прийняте щодо нього рішення та встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, матеріали справи не містять.

За наведених обставин, апеляційний суд доходить висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 такої обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, як вини у формі умислу, а отже, у діях останнього відсутній склад інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає до задоволення, а постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2022 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Керуючись положеннями статті 247, 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2022 року скасувати та ухвалити по справі нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський