Номер провадження: 33/813/1608/23
Номер справи місцевого суду: 516/490/23
Головуючий у першій інстанції Под`ячева І.Д.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

за участю секретаря судового засідання Мокана В.І.,

захисника Чубарова Сергія Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду апеляційну скаргу

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану захисником Чубаровим Сергієм Володимировичем,

на постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 07 серпня 2023 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Теплодарського міського суду Одеської області від 07 серпня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 07 серпня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі закрити.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом не прийнято до уваги та не надано оцінки поясненням усіх свідків, вибірково надано перевагу вирваним з контексту поясненням свідка ОСОБА_2 , які надані під тиском та під диктовку працівників поліції безпосередньо після події, які спростовані у судовому засіданні під присягою. Не враховано пояснення свідка щодо кількості учасників події. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення свідок ОСОБА_2 не був присутній, що ставить під сумнів допустимість зазначеного доказу. Також судом не враховано пояснення свідка ОСОБА_3 та покази свідка ОСОБА_4 . Зазначає про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Апеляційним судом, у відповідності до положень ч. 5 ст. 294 КУпАП, ОСОБА_1 та його захисник Чубаров С.В. повідомлялись про дату, час та місце судового засідання.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Чубаров С.В. у судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, до суду надано протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 165908 від 19.06.2023 року та серії ААД № 194737 від 19.06.2023 року.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 165908 від 19.06.2023 року, 17 червня 2023 року, о 20:50 годині в м. Теплодар по вул. Незалежності, 15 в Одеській області ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz Е-200, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дерево. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальним збитком, за медичною допомогою ніхто не звертався, постраждалих немає, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу серії ААД № 194737 від 19.06.2023 року 17 червня 2023 року о 20:50 в м. Теплодар по вул. Незалежності, 15, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mercedes-Benz Е-200, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зіткнення (наїзд на перешкоду дерево) та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасників дорожнього руху внаслідок порушення ними Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 12.1 ПДР встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Положеннями ст. 122-4 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає у випадку залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10 а ПДР встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вказані протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого містять суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за ці правопорушення.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, та підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Постановляючи оскаржуване судове рішення суд першої інстанції дійшов висновку, проте, що не встановлено наявність об`єктивних причин, які змусили ОСОБА_1 з`їхати з дороги та заїхати на дитячий майданчик та зупинитись шляхом зіткнення з деревом, а тому з`їзд з дороги, заїзд на дитячий майданчик та зіткнення з деревом відбулось через порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження автомобілю та майна громади.

Також суд встановив, що ОСОБА_1 свідомо залишив місце ДТП, не дочекавшись працівників поліції, при цьому після ДТП останній самостійно працівників поліції не викликав, тобто про ДТП службу 102 не повідомив, як працівник поліції, наслідки залишення місця ДТП, не міг не розуміти.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про допущення ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху та, відповідно, вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП з огляду на таке.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 факт настання ДТП 17 червня 2023 року, о 20:50 годині в м. Теплодар по вул. Незалежності, 15 в Одеській області за участю автомобіля Mercedes-Benz Е-200, державний номерний знак НОМЕР_1 не заперечується.

Останнім заперечується факт керування вказаним транспортним засобом за обставин викладених у протоколі серії ААД № 165908 від 19.06.2023 року.

Апеляційний суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи.

В цій частині доводи апеляційної скарги щодо не зазначення конкретних доказів, які додані до протоколу не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки відеозаписами доданими до протоколу зафіксовані обставини, які виникли безпосередньо після ДТП, що відбулось 17.06.2023 рокув м. Теплодар по вул. Незалежності, 15 в Одеській області. Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідками не заперечується, що на відеозаписах зафіксовані вони, не заперечується надання ними письмових пояснень.

Апеляційний суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме: поясненнями ОСОБА_1 , зазначеними безпосередньо у протоколах про адміністративні правопорушення «керував автомобілем Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення (наїзд на дерево). З місця події пішов через погрози фізичною розправою місцевих мешканців», «Скоїв ДТП в м. Теплодар по вул. Незалежності 15, через те, що з панелі впав телефон, а я нахилився підняти його та відволікся». Також у вказаних протоколах містяться власноручні дописи ОСОБА_1 «з протоколом та порушенням згоден».

З письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 17.06.2023 року вбачається, що 17.06.2023 року близько 20.50 годин він знаходився у дворі будинку по вул. Незалежності 15. Гуляв зі своєю донькою. Побачив як автомобіль Мерседес чорного кольору, який на великій швидкості не встиг повернути ліворуч та здійснив зіткнення з деревом на дитячому майданчику. Він підбіг до автомобіля та відкрив передні пасажирські двері, та допомагав пасажиру дівчині вийти з автомобіля. При цьому, на питання чи є постраждалі дівчина відповіла що ні. Водій вийшов самостійно, на вигляд 20-25 років 165-170 зріст, худорлявий з явними ознаками алкогольного чи наркотичного сп`яніння, після чого він швидко пішов між 25 та 15 будинком. Дівчина залишилась на місці, шукала документи, сказала що нічого немає та пішла з місця пригоди. Приблизно через 5-10 хвилин на місце ДТП під`їхали два автомобілі з яких вийшли незнайомі люди, зірвали номерні знаки, при цьому хамовито себе поводили, висловлювались нецензурною лайкою після чого вони сіли до автомобіля та поїхали. Після цього на місце ДТП було викликано поліцію. При пред`явленні відеозапису з місця події в м. Теплодар вул. Незалежності 15, «Дитячий майданчик», ОСОБА_2 впізнав водія який є ОСОБА_1 , який керував Mercedes-Benz Е-200, державний номерний знак НОМЕР_1 , та здійснив ДТП та з місця події втік.

Доводи апеляційної скарги щодо надання свідком ОСОБА_2 письмових пояснень від 17.06.2023 року під тиском та під диктовку працівників поліції спростовуються відеозаписами, доданими до матеріалів справи. Так, під час відібрання пояснень останній вільно та неодноразово розповідає про обставин, свідком яких він став. Працівник поліції задавав уточнюючі питання, однак відповіді ОСОБА_2 записані з його слів. Дій поліцейського спрямованих на примушування надання ОСОБА_2 показів або викривлення наданих останнім пояснень не встановлено.

Апеляційний суд зауважує, що під час допиту в суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 , зокрема зазначив, що пояснення надані 17.06.2023 року, він надавав та вони відповідають дійсності. Також в судовому засідання частково оголошені письмові покази ОСОБА_2 , при цьому останній не повідомив, що свідком таких подій не був, або того, що покази надані не добровільно чи під примусом чи під диктовку поліцейських.

На неодноразові запитання судді та захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо обставин які стались після ДТП та свідком яких був ОСОБА_2 , останній надавав різні покази щодо того скільки осіб перебувало в автомобілі, хто був за кермом транспортного засобу. Зрештою, на уточнюючі питання свідок ОСОБА_2 зазначив, що «насправді не пам`ятає».

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, покази надані ОСОБА_2 в суді першої інстанції непослідовними, суперечливими та такими, що спростовуються, як наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом, так і його особистими письмовими поясненнями і усними поясненнями, наданими поліцейському безпосередньо після ДТП.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_5 від 17.06.2023 року вбачається, що 17.06.2023 року близько 20.47 години знаходилась одна в кімнаті на п`ятому поверсі квартири АДРЕСА_1 . Вікна квартири виходіть на місце ДТП. Розмовляла по телефону та почула як на великій швидкості по вул. Незалежності від кафе «Фемелі» рухався автомобіль Mercedes-Benz Е-200, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , та він не встиг здійснити маневр повороту та вилетів з дороги на дитячий майданчик та зіткнувся з деревом. Коли вона прийшла на місце пригоди, побачила дівчину яка вийшла з автомобіля з бутилкою шампанського в руках, почала шукати якісь документи в салоні, та заперечувала що вона була пасажиркою цього автомобіля, після чого пішла. Приблизно через п`ять хвилин на місце приїхало два автомобіля, почали знімати з автомобіля Mercedes-Benz номерні знаки, автомобілі зафіксовано на відеозапис. Вони вели себе хамовито. Висловлювались нецензурною лайкою, близько 21.07 вона зателефонувала на спец лінію «102» та повідомила про даний випадок. При пред`явленні відеозапису з місця події в м. Теплодар вул. Незалежності 15, «Дитячий майданчик», ОСОБА_2 впізнала водія який є ОСОБА_1 , який керував Mercedes-Benz Е-200, державний номерний знак НОМЕР_1 , та здійснив ДТП та з місця події втік.

Апеляційний суд зауважує, що письмові пояснення ОСОБА_5 відповідають її усним поясненням, наданим безпосередньо після ДТП працівнику патрульної поліції, що зафіксовано на нагрудну камеру.

Як з письмових, так і з усних пояснень ОСОБА_5 вбачається, що остання безпосередньо на місці події - на дитячому майданчику, в момент ДТП не була. Почула з кімнати на п`ятому поверсі будинку за адресою буд. АДРЕСА_2 , що сталось ДТП. Хто виходив з передньої водійської двері Mercedes-Benz Е-200, державний номерний знак НОМЕР_1 безпосередньо після ДТП не бачила.

Апеляційний суд зауважує, що усні пояснення ОСОБА_5 зафіксовані відеозаписом, а саме щодо того, що вона бачила двох чоловіків які нібито тиснули руки один одному чи щось передавали відповідають усним поясненням ОСОБА_2 наданим безпосередньо на місті ДТП який зазначив, що водій коли вийшов з автомобіля почав тиснути йому руки.

Також апеляційний суд зазначає, що свідок ОСОБА_5 під час розгляду справи в суді першої інстанції в якості свідка не допитувалась, апеляційна скарга відповідного клопотання також не містить.

Враховуючи викладене доводи апеляційної скарги щодо неврахування кількості учасників ДТП не беруться до уваги.

До показів ОСОБА_3 , наданих під час розгляду справи судом першої інстанції апеляційний суд ставиться критично, оскільки вони суперечать її письмовим поясненням від 19.06.2023 року відповідно до яких остання повідомила, що 17.06.2023 року біля 17.00 годин разом із ОСОБА_6 , на його власному автомобілі «Мерседес» вирішили поїхати до її подруги, яка святкувала свій день народження у м. Теплодар щоб привітати її. Чи перебував ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, достеменно пояснити не може, через те, що сама вживала алкогольні напої у незначній кількості. Також особисто не бачила, чи вживав ОСОБА_8 алкогольні напої під час святкування весілля. Якби бачила, що ОСОБА_8 вживав алкогольні напої, не сіла до нього в автомобіль, та не дала б йому змоги керувати транспортним засобом. Проїхавши декілька десятків метрів від місця святкування весілля, ОСОБА_7 , із незрозумілих причин, не впорався із керуванням автомобілем, хоча швидкість автомобіля була у межах, встановлених Правилами дорожнього руху у населеному пункті. Під час різкої зміни руху, автомобіль здійснив зіткнення із придорожнім деревом. Ні вона, ні ОСОБА_7 будь - яких тілесних ушкоджень не отримали. Автомобіль, яким керував ОСОБА_8 отримав незначні механічні ушкодження. Через шоковий стан після пригоди та психологічний тиск із боку місцевих мешканців, які стали свідками дорожньо-транспортної пригоди, не до кінця розуміла сенс їхніх запитань у формі викриків та свої відповіді на них.

Також з відеозаписів вбачається, що безпосередньо після ДТП біля автомобіля перебували лише ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що за кермом транспортного засобу перебувала інша особа, ні матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема письмові покази свідка ОСОБА_3 , а також покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 надані безпосередньо після ДТП не містять, останні узгоджуються між собою та дають апеляційному суду можливість об`єктивно встановити обставини справи.

В цій частині непослідовна та суперечлива поведінка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме позиція щодо керування транспортним засобом за обставин викладених у протоколах не ОСОБА_1 а його батьком свідчить про надуманий характер таких показань, оскільки вказана версія виникла в суді першої інстанції, жодних об`єктивних доказів керування транспортним засобом Mercedes-Benz Е-200, державний номерний знак НОМЕР_1 , батьком ОСОБА_1 ні матеріали справи, ні апеляційна скарга не містять.

Посилання на неможливість надати вказані докази, у зв`язку з можливістю притягнення батька ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності апеляційний суд розцінює, як намагання скаржника уникнути адміністративної відповідальності.

Доводи про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення свідок ОСОБА_2 не був присутній, що ставить під сумнів допустимість зазначеного доказу, апеляційний суд відхиляє, оскільки зазначення у протоколі відомостей про свідків не засвідчує факт складання протоколу у їх присутності, а підтверджує факт того, що свідку ОСОБА_2 відомі обставини ДТП та останній володіє інформацію, яка має значення для об`єктивного розгляду справи. Також положення ч. 2 ст. 265 КУпАП не містять вимог щодо обов`язкового підписання протоколу про адміністративне правопорушення свідком обставин вчинення такого адміністративного правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги про відступіть в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу

Враховуючи, що ОСОБА_1 не заперечується факт залишення місця ДТП, а також зважаючи на те що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, як працівник поліції, не міг не усвідомлювати протиправний характер дій щодо залишення місця ДТП та наслідків вчинення таких дій у вигляді складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, апеляційний суд вважає доводи щодо відсутності в діях ОСОБА_1 умисної форми вини необґрунтованими.

Враховуючи викладене, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд не убачає будь-яких підстав для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП. Доводи апеляційної скарги висновку суду першої інстанції не спростовують та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення з урахуванням положень ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн, що відповідає санкції ст. 122-4 КУпАП, обставинам справи, та вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, тому вважає, що апеляційна не підлягає задоволенню, а постанова Теплодарського міського суду Одеської області від 07.08.2023 року підлігає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану захисником Чубаровим Сергієм Володимировичем на постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 07.08.2023 року залишити без задоволення.

Постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 07.08.2023 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова