Номер провадження: 33/813/1968/23
Справа № 522/1418/23
Головуючий у першій інстанції Рябцева М.С.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М., розглянувши клопотання Морозова Вадима Юрійовича та ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.88-90).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, 04.10.2023 року, представник Морозов В.Ю. та ОСОБА_2 подали на неї апеляційну скаргу, в якій просять оскаржувану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.92-116).

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, подану апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що апеляційну скаргу слід повернути апелянтам, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи постанова Приморського районного суду м. Одеси про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності передбаченої за ч.1 ст.130 КУпАП була винесена 16 серпня 2023 року, а отже строк на її апеляційне оскарження закінчився 27 серпня 2023 року.

04.10.2023 року ОСОБА_2 та Морозов В.Ю. звернулись до апеляційного суду із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, слід зазначити, що до апеляційної скарги додано договір про надання юридичних послуг між ОСОБА_3 і адвокатом Рясним В.Д., однак як вбачається підписана апеляційна скарга Морозовим В.Ю .

Стосовно поновлення строку, апеляційний суд зазначає, що строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Між тим у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не зазначені обставини, які б об`єктивно свідчили про пропуск цього строку з поважної причини.

Так, в апеляційній скарзі як причини попуску строку на оскарження постанови, ОСОБА_2 вказує, що про наявність оскаржуваної постанови він дізнався лише 02.10.2023 року з сайту «Судова влада України», крім того, вказує, що він не повідомлявся про судові засідання, не знав, що справа була розглянута, на судових засіданнях він присутнім не був, та що копію оскаржуваної постанови на його адресу судом направлено не було. Більше того, вказує, що він перебуває на військові службі, і отримувати будь-яких смс-повідомлень та копій постанов не міг. (а.с.110-111).

Однак, як вбачається з з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №041593, ОСОБА_3 був обізнаний про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки власноруч розписався у такому, та розписався про те, що ознайомлений з місцем та часом розгляду справи відносно нього (а.с.1).

В подальшому, ОСОБА_3 неодноразово власноруч подавав заяви до Приморського районного суду м. Одеси про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.7), просив відкласти судові засідання призначені на 15.02.203 року, на 06.03.2023 року, на 28.03.2023 року (а.с.7,11,16, 19, 31), просив сповіщати його за допомогою смс-повідомлень на номер +72, та вказував його як свій особистий номер (а.с.7,8) власноруч розписувався в суді першої інстанції про судові засідання (а.с.9), сповіщався поштою (а.с.21), просив закрити провадження відносно нього (а.с.23-26), просив зупинити провадження (а.с.27-29), більше того, просив судове засідання проводити у режимі відеоконференції, однак в подальшому знову просив відкласти (а.с.49).

Крім того, як вбачається матеріалів справи, інтереси ОСОБА_3 в суді першої інстанції представляв адвокат Морозов В.Ю., який приймав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції 20.06.2023 року (а.с.64-65).

Разом з тим, 16.08.2023 року судове засідання проводилось також в режимі відеоконференції, і адвокат Рясний В.Д. та Морозв В.Ю. виходили на зв`язок та давали пояснення (а.с.85-87).

Зазначені вище обставини свідчать про обізнаність ОСОБА_3 про перебіг судової справи щодо нього у Приморському районному суді м. Одеси, а отже доводи апелянта про неповідомлення про час і місце розгляду справи суд до уваги не бере.

Більше того, в матеріалах справи наявна власноруч написана заява ОСОБА_3 18.08.2023 року, тобто після ухвалення оскаржуваної постанови, про ознайомлення із матеріалами справи та зняття фотокопій (а.с.91), на якій є також розписка про те, що він з матеріалами справи ознайомлений 21.08.2023 року (а.с.91)

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 був обізнаний про судовий розгляд справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, то, відповідно, мав змогу своєчасно оскаржити постанову суду в межах десятиденного строку, або з моменту ознайомлення з матеріалами справи 21.08.2023 року.

Діючим законодавством перебіг строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення пов`язаний не з моментом отримання її копії та оприлюдненням в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а з днем винесення постанови суду.

За такого, до того ж враховуючи, що апеляційна скарга була подана лише 04.10.2023 року, викладені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження посилання ОСОБА_2 не можна вважати поважними причинами пропуску передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП строку.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не свідчать про їх поважність, в зв`язку з чим відсутні законні підстави для його поновлення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики ЄСПЛ» від 23 лютого 2006 року, застосовується як джерело права.

Так, у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні ЄСПЛ від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, що як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

Між тим у даній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності апеляційним судом не було встановлено особливих і непереборних обставин, які б перешкоджали апелянту оскаржити постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2023 року у передбачений ст.294 КУпАП строк.

Більше того, посилання апелянта про те, що він перебуває на службі у Збройних Силах України та перебував у військовій частині, а тому не мав можливості оскаржити постанову, також не підтверджені належними доказами.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч.2 ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, оскільки вона подана після закінчення встановленого законом строку на апеляційне о скарження і у поновленні цього строку відмовлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката Морозова Вадима Юрійовича та ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особами, які її подали.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда