Справа № 201/8163/23
Провадження № 3/201/3073/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батуєв О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з УПП у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 185 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

14.07.2023 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшли вищевказані матеріали.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 222646 від 02.07.2023 року, 02.07.2023 року близько о 01 год. 35 хв. гр. ОСОБА_1 за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 10/3 під час комендантської години, знаходячись у громадському місці висловлювався нецензурною лайкою, при цьому постійно виходив на проїзджу частину, на неодноразові законні вимоги майора поліції ОСОБА_2 не реагував та продовжував вчиняти адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, зазначив, що опору та злісної непокори поліцейському в його діях не було.

Захисник Онасенко С.Г. підтримав думку ОСОБА_1 .

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, переглянувши відеозапис, вислухавши пояснення учасників, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є доведеною.

Так, статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, у т.ч. за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відповідно Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів).

Слово непокора означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Системний аналіз норм указаного Кодексу дає підстави для висновку, що в ньому встановлена відповідальність лише за злісну непокору законній вимозі працівника міліції (Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року N 10-рп/2011).

Виходячи з наведеного, на наявність складу даного правопорушення в діях особи впливає не лише вимога, яка була поставлена працівниками поліції, але і у зв`язку з чим вона висувалась.

Таким чином, для того щоб притягнути особу до відповідальності за ст. 185 КУпАП необхідно щоб були: законне розпорядження або вимога працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, злісна непокора порушника.

З урахуванням того, що ВСУ в узагальненні Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КпАП) (надалі - Узагальнення) висловив позицію щодо того, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність правомірної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.

Вина ОСОБА_1 в повному обсязі підтверджується належними доказами, які містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом співробітника поліції, протоколом про адміністративне затримання, відеозаписом та поясненнями правопорушника.

Так, з долученого до справи відеозапису з бодікамери поліцейського суд встановив наступне. 02.07.2023 року близько о 01 год. 35 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 10/3 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо водія автомобіля Сітроен НОМЕР_1 ОСОБА_3 його пасажир ОСОБА_1 вийшов із вказаного автомобіля і почав втручатися у розгляд вказаної справи поліцейським, при цьому ОСОБА_1 декілька разів раптово виходив на проїзджу частину дороги і підходив впритул до поліцейського, заважав йому, а потім повертався на узбіччя дороги чи тротуар. ОСОБА_1 поліцейським було неодноразово вказано на недопустимість порушення правил дорожнього руху, поліцейський декілька разів вимагав покинути проїжджу частину дороги, відійти від нього, не заважати, на що ОСОБА_1 в зухвалій формі категорично ігнорував законну вимогу поліцейського, вимагав надати посвідчення. Поліцейський тричі йому показав своє службове посвідчення, але ОСОБА_1 продовжив підходити впритул до поліцейського, який стояв на проїжджій частині дороги, а потім повертався від нього на узбіччя, при цьому продовжуючи заважати поліцейському складати протокол відносно водія ОСОБА_4 . Далі поліцейським ОСОБА_1 було сказано, що відносно нього буде проведений розгляд справи за ст. 127 і 185 КУпАП, і що ОСОБА_1 є затриманим, на що ОСОБА_1 почав висловлюватися нецензурною лайкою. На вимоги припинити свої дії ОСОБА_1 не реагував, вів себе зухвало, після чого був затриманий поліцейським із застосуванням фізичної сили, складений протокол АЗ № 022664, і доставлений до ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.09.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП за висловлювання нецензурною лайкою у громадському місці.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено належними та допустимими доказами вину особи, відносно якої складено адміністративний протокол за ст. 185 КУпАП.

В справі достатньо доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП для повного, всебічного і об`єктивного розгляду цієї справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 34 КУпАП до пом`якшуючих обставин судом не встановлено.

Відповідно до статті 35 КУпАП обтяжуючих обставин адміністративної відповідальності не встановлено.

При призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, і вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави, тобто у розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Крім того, вважаю за необхідне стягнути з правопорушника судовий збір відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 284, 299 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 255, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536, 80 грн.

Згідно ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала законної сили:

Суддя О.В. Батуєв