Справа № 474/1138/23
Провадження № 3/474/613/23
Провадження № 3/474/614/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.10.23р. смт Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , розглянув справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли від СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, -

встановив:

12.09.2023р., близько 07 год. 30 хв., по вул. Аграрна смт Врадіївка гр. ОСОБА_1 , керуючи велосипедом Україна, був причетний до дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем марки Renault Hangoo, д/н НОМЕР_1 , та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. а п. 2.10 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 481972 від 15.09.2023р. надійшов до суду 18.09.2023р.

Також до суду 18.09.2023р. надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААд № 481975 від 15.09.2023р., згідно якого 12.09.2023р., близько 07 год. 30 хв., по вул. Аграрна смт Врадіївка гр. ОСОБА_1 , керуючи велосипедом Україна по смузі зустрічного руху, на те подібному перехресті, допустив зіткнення з автомобілем марки Renault Hangoo, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, виконучи маневр повороту ліворуч, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. б п. 2.3, п. 6.1, п. 10.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою від 18.09.2023р. справи про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, об`єднані в одну справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер 474/1138/23.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 , якому роз`яснені положення ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при обставинах вказаних у протоколі, не визнав та пояснив, що він рухався по вул. Аграрній по правому узбіччю, та коли перетинам перехрестя вказаної вулиці з провулком на нього наїхав автомобілем ОСОБА_2 , який в цей час здійснював поворот ліворуч з вул. Аграрної в провулок, та не надав йому переваги. Поряд проїжджав інший автомобіль, який не зупинився, інших свідків не було. Водночас ОСОБА_1 визнав винну у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки він та ОСОБА_2 дійсно залишили місце дорожньо-транспортної пригоди та не викликали ні поліцію, ні швидку допомогу.

Також ОСОБА_1 зазначив, що права передбачені ст. 268 КУпАП йому зрозумілі, ознайомлюватися з матеріалами справи, залучати до участі у справі захисника, перекладача, надавати докази, допитувати свідків він не бажає.

Потерпілий ОСОБА_2 , якому роз`яснені положення ст. 269 КУпАП, зазначив, що в дорожньо-транспортній пригоді винен саме ОСОБА_1 , так як останній рухався не по вул. Аграрній, а виїжджав з провулку з правої сторони та коли розминався з його автомобілем впав на лобове скло, тим самим пошкодивши його. Жодних свідків події не було. При цьому ОСОБА_2 підтвердив, що він та ОСОБА_1 залишили місце дорожньо-транспортної пригоди та не викликали ні поліцію, ні швидку допомогу.

Також ОСОБА_2 зазначив, що права передбачені ст. 269 КУпАП йому зрозумілі, ознайомлюватися з матеріалами справи, залучати до участі у справі захисника, перекладача, надавати докази, допитувати свідків він не бажає.

Розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення та заслухав пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вважаю встановленим таке.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за яке передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п.п. б п. 2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно п.п. а п. 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно п. 6.1 Правил дорожнього руху, рухатися по дорозі на велосипедах дозволяється особам, які досягли 14-річного віку.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 11.4 Правил дорожнього руху, на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 27 КУпАП штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 32 КУпАП визначено, що адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб. Адміністративний арешт призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею).

Адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до осіб з інвалідністю першої і другої груп.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, який зафіксований в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 481972 від 15.09.2023р., який останній підписав без будь-яких зауважень щодо їх змісту, підтверджується: рапортом поліцейського ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 12.09.2023р.; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та фототаблицею до неї від 12.09.2023р., яка узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 481975 від 15.09.2023р.; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.09.2023р.; письмовими заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 12.09.2023р.; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.09.2023р., 15.09.2023р.; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.09.2023р., поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні.

Згідно довідок СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 15.09.2023р. вбачається, що згідно бази даних АІС МВС АРМОР України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має посвідчення водія відповідної категорії та протягом 2022-2023р.р. до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП не притягувався.

При призначенні адміністративного стягнення з урахуванням встановленого, вважаю доцільним застосувати по відношенню до ОСОБА_1 , з метою його виховання та попередження вчинення нових правопорушень адміністративне стягнення у виді штрафу, передбачене санкцією ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. на користь держави.

Водночас щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, який зафіксований в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 481975 від 15.09.2023р., який останній підписав без будь-яких зауважень щодо їх змісту, слід зазначити таке.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б поза розумним сумнівом доводили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так ОСОБА_1 вказує, що їхав по вул. Аграрній та перетинав перехрестя, а не назустріч автомобілю, під керуванням ОСОБА_3 , як про це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення. З письмових пояснень ОСОБА_2 від 15.09.2023р. слідує, що він не бачив ОСОБА_1 , а лише відчув удар та пізніше з`ясував, що ОСОБА_1 рухався йому на зустріч, хоча як вказав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідків дорожньо-транспортної пригоди не було, а тому об`єктивно ОСОБА_2 не міг з`ясувати як рухався ОСОБА_1 . Про відсутність свідків та камер відеоспостереження також вказано в рапортах оперуповноваженого СКП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції Є. Антонюка та старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції Є. Стацюкає.

Тобто поліцейський, який склав протокол не маючи жодних беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення взяв до уваги виключно пояснення ОСОБА_2 , тобто іншого учасника дорожнього руху причетного до дорожньо-транспортної пригоди, не надавши належної правової оцінки обставинам дорожньо-транспортної пригоди та зібраним доказам.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010р. адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 36, 40-1, 122-4, 124, 221, 247, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави ((отримувач: Миколаїв.ГУК/тг смт Врадiївка/21081100 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) номер рахунку: UA0014454 код банку отримувача (МФО): 899998) ) у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутню складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Отримувач коштів: Врадіїв.УК/Врадіївський р-н/22030101, Код отримувача (отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг смт Врадiївка/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030 Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) Рахунок отримувача: UA0014454 Код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

У відповідності до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу в строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол