Провадження № 3/638/6146/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, паспорт НОМЕР_1 виданий органом 5332 10.06.2022, не працюючого, раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 КУпАП, -

установив:

12.10.2023 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал із Відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 08.10.2023 близько 21-00 год. вчинив дрібне хуліганство, а саме наносив малюнки не зрозумілого характеру на вікнах та дверях вагонів електропоїзда КП «Харківський метрополітен» на станції метро «Історичний музей».

ОСОБА_1 пояснив, що він визнає себе винним у повному обсязі, та вказав, що він дійсно наносив фарбами на вікнах вагонів електропоїздів КП «Харківський метрополітен» на станції метро «Історичний музей» написи. В пояснення своєї поведінки повідомив, що він так самовиражався, та і у подальшому він продовжить своє таке самовираження. Пояснив, що йому відомо, що вікна електропоїздів не можна псувати, проте він вважає свою поведінку нормою, як самовираження.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22.12.2006 №10 узагальнив судову практику щодо розгляду, зокрема, адміністративних справ про хуліганство, і дійшов наступних висновків. Своєчасний і правильний розгляд кримінальних та адміністративних справ про хуліганство є дієвим засобом захисту нормальних умов життя людей, поновлення порушених прав потерпілих. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

рапортами;

довідкою про притягнення до адміністративної відповідальності;

- поясненнями ОСОБА_1 ;

- роздруківками, скріншотами даних телеграмканалу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (пункт 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, пункт 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Згідно з вимогами частини другої статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягується до відповідальності є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Водночас, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення це наявність об?єктивних та суб?єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

На підставі вищевикладеного, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином є достатньо підстав вважати, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення до правопорушника, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують відповідальність, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, а також особу правопорушника, який неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173,178,44 КУпАП.

Відтак суд, застосовує до ОСОБА_1 найсуворіший вид адмінітсративного стягнення, передбачений санкцією ст. 173 КУпАП, у виді адміністративного арешту, зважаючи на те, що ОСОБА_1 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, на шлях виправлення не став. Вчинив цинічні дії, свідоме ігнорування загально прийнятих норм поведінки у суспільству, а тому дії ОСОБА_2 становлять підвищену небезпеку. ОСОБА_1 усвідомлював, що його дії протиправні, він допускав, що за результатами його дій можуть бути порушені громадський порядок та права інших осіб, і бажав цього. Мотивом вчинення вказаного адміністративного правопорушення було задоволення індивідуальний потреб самовиразитися шляхом ігнорування прав інших осіб та порушення громадянського порядку.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 33, 40 1, 173, 221, 283 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 р. № 3674-VI, суддя, -

постановила:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.173 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді чотирнадцяти діб адміністративного арешту.

Строк відбування адімінстративного стягнення ОСОБА_1 обчислювати з моменту його затримання після набрання постановою законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її ухвалення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: Т.В. ШТИХ.