ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1595/23 Справа № 227/886/23 Суддя у 1-й інстанції - Корнєєва В. В. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м.Кривий Ріг

суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., при секретарі Чумаченко С.О. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Майорова С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката Майорова С.В, діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07 червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік;

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.,

в с т а н о в и л а:

постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 16.04.2023 року о 16-30 год. в с. Ганнівка вул. Ходневича водій ОСОБА_1 керував т/з OPEL VECTRA днз НОМЕР_2 з наявними ознаками алкогольного сп`яніння( запах алкоголя з рота, хитка хода), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у лікарні або через продуття газоаналізатора Алкотестер на місці зупинки відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову захисник адвокат Майоров С.В, діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу,в якій просить скасувати останню та провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Вважає, що рішення суду прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням процесуальних норм, висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи.

Зауважує, що суд розглянув справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в порушення прав останнього, оскільки останній виявив бажання бути присутнім в судовому засіданні та надати пояснення, оскільки захисник адвокат Майоров С.В. необізнаний про всі обставини події.

Звертає увагу, що факт керування особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , транспортним засобом не підтверджений належними та допустимими доказами.

Наголошує, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не є безперервним, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Захисник адвокат Майоров С.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а справу закрити у зв`язку з відсутністю в діях свого довірителя складу адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу свого адвоката задовольнити, справу закрити.

Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 вищезгаданої статті у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом з результатами використання поліцейським спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Суддя місцевого суду прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 16.04.2023 року о 16-30 год. в с. Ганнівка вул. Ходневича водій ОСОБА_1 керував т/з OPEL VECTRA днз НОМЕР_2 з наявними ознаками алкогольного сп`яніння( запах алкоголя з рота, хитка хода), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у лікарні або через продуття газоаналізатора Алкотестер на місці зупинки відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Крім того, як слідує з рішення ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів.

В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №022205 від 16.04.2023 року, до нього додано відеодиск та пояснення.

При цьому, номер інвентарного номеру нагрудного відеореєстратора працівника поліції в протоколі не вказаний.

З тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , наявний в матеріалах справи відеозапис був здійснений на мобільний телефон, наявний у працівника поліції.

Перелік дозволених для застосування технічних пристроїв, а також вимоги щодо їх використання прописані в Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026.

Ця Інструкція містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких працівникам поліції надано право проводити відеофіксацію. Зокрема, дозволено застосовувати портативні відеореєстратори на форменому одязі поліцейського, встановлені відеореєстратори на службових транспортних засобах, стаціонарні відеокамери в цілодобовому режимі. Серед вказаного переліку пристроїв мобільні телефони відсутні.

Відповідно до п.п. 2,3 Розділу ІІ вищезгаданої інструкції перелічені прилади та карти пам`яті мають перебувати на обліку в органах МВС, повинні зберігатись в органах МВС та мати інвентарні та номенклатурні номери; зберігатися в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаватися поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене, відеозаписи з телефонів та інших, непередбачених внутрішньою інструкцією, технічних засобів є недопустимими та неналежними доказами порушень правил дорожнього руху та процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В силу ч. 2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

З матеріалів провадження вбачається, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проводився в присутності лише одного свідка ОСОБА_2 , який лише підтвердив факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог ст.266 КУпАП, а пояснення зазначеного свідка не можна визнати належним доказом у справі.

Крім того, факт керування транспортним засобом особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будь-якими доказами не підтверджений.

Вказане свідчить про суттєві порушення працівниками поліції проведення процедури огляду на стан сп`яніння.

В силу ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та в межах матеріалів адміністративного провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Малофєва проти Росії» зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та необхідність закриття провадження по справі, справі про адміністративне

Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника адвоката Майорова С.В, діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,задовольнити.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07 червня 2023 року., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА