Справа № 751/3713/23 Головуючий у 1 інстанції Яременко І. В.
Провадження № 33/4823/656/23
Категорія - ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Марченко Н. І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 536 грн. 80 коп. судового збору.

Як установив суд, 05.05.2023, ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 вчинив сімейну сварку з колишньою дружиною ОСОБА_2 , при цьому виражався нецензурною лайкою та ображав її, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, завдавши значної шкоди психічному здоров`ю потерпілій.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити. Вказує, що ОСОБА_1 , не впускаючи колишню дружину до квартири, вважав що діяв правомірно.

Він та його мати ОСОБА_4 є співвласниками кв. АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 вселилася в їх квартиру у 2008 році як дружина ОСОБА_1 . У березні 2017 року шлюб між ними був розірваний за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова.

Після розірвання шлюбу спільне проживання кількох сімей в одній квартирі, яка складається з двох кімнат, стало нестерпним. Конфлікти виникали постійно, про що свідчать численні звернення обох конфліктуючих сторін до правоохоронних органів із скаргами на неправомірні дії один одного.

Незважаючи на таку обстановку, ОСОБА_2 не бажала добровільно покинути квартиру ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посилаючись на те, що вона зареєстрована у цій квартирі. Оскільки ОСОБА_2 пов`язувала своє право проживання у вказаній квартирі саме із реєстрацією в ній, то ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , 01.05.2023 подали заяву про зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. Про зняття з реєстрації власники квартири повідомили ОСОБА_2 02.05.2023 та вручили їй копії довідки Управління адміністративних послуг від 02.05.2023 № 2940, попередивши її про необхідність вивільнення нею займаної кімнати.

Проте, колишня дружина ОСОБА_1 і після зняття з реєстрації не хотіла добровільно покинути квартиру ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , продовжуючи наполягати на наявності у неї права користування чужою квартирою, хоча б могла звернутися до суду з цивільним позовом та доводити у суді наявність у неї такого права. Але, замість цього вона протягом усього травня 2023 року намагалася примусово, за допомогою поліції потрапити до квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , провокуючи скандали.

Лише, 02.06.2023 ОСОБА_2 звернулася до суду з цивільним позовом. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у свою чергу мають намір подати позов щодо припинення сервітуту.

Вважає, у даному випадку подія, яку місцевий суд оцінив як адміністративне правопорушення мала місце 05.05.2023, потерпіла ОСОБА_2 викликала поліцію 05.05.2023, всі події мали бути зафіксованими нагрудними камерами співробітників поліції. ОСОБА_1 05.05.2023 спілкувався із працівниками поліції, давав свої усні пояснення, а протокол про адміністративне правопорушення був складений лише 11.05.2023, що є порушенням приписів ст. 254 КУпАП і робить вказаний протокол неналежним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 та його захисник адвокат Марченко Н. І. не прибули. Повідомлялися завчасно про день і час судового засідання. Їх явка в суд апеляційної інстанції є необов`язковою.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За змістом ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Враховуючи, що копію постанови ОСОБА_1 отримав лише 14.08.2023, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тощо.

Психологічне (або емоційне) домашнє насильство це використання переваги, щоб принизити та знецінити іншого члена сім`ї.

У даній справі власники житла, колишній чоловік і свекруха потерпілої ОСОБА_2 , у передбачений законом спосіб, зняли з реєстрації в їхньому житлі ОСОБА_2 , яка не зважаючи на конфліктну ситуацію, що склалася, намагалася проникнути у житло, право на користування яким втратила.

Насильство у родині, будь-якого характеру, відрізняється тим від конфліктних ситуацій, спорів, що виникають у кожній сім`ї та не становлять загрози подальшому розвитку здорових стосунків, що при домашньому насильстві завжди дії того, хто допускає таке насильство, носять навмисний характер, з наміром досягнення бажаного результату, тягнуть спричинення шкоди; відбувається порушення прав і свобод людини; наявна значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством. Наприклад, якщо немає порушення прав і свобод людини, це не насильство, а правомірне застосування сили.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 вчинив сімейну сварку з колишньою дружиною ОСОБА_2 , при цьому виражався нецензурною лайкою та ображав її, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, завдавши значної шкоди психічному здоров`ю потерпілій. Висловлювання образливими словами, в межах конфлікту, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 2 КУпАП, оскільки завдання шкоди у даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Те, що ОСОБА_2 свій прихід у квартиру, якою користувалася, супроводжувала конфліктом з колишнім чоловіком, викликом поліції, автоматично не утворює склад правопорушення у виді домашнього насильства психологічного характеру.

Визнання права на житло чи користування житлом, витребування речей з чужого неправомірного володіння, відбувається в порядку цивільного судочинства, а не шляхом виклику поліції і створення конфліктів.

Таким чином, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні домашнього насильства психологічного характеру по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_2 , яка була знята з реєстрації у квартирі у передбаченому законом порядку, була попереджена про необхідність звільнення житлової площі, чого не виконала, є необґрунтованими, а рішення суду про накладення стягнення підлягає скасування із закриттям провадження у справі, так як ОСОБА_1 домашнє насильство не застосовував, а діяв виключно у власних інтересах у передбачений законом спосіб.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Марченко Н. І. задовольнити.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП, скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець