Справа № 455/1335/23
Провадження № 3/455/764/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2023 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Пошивак Ю.П.,

секретар судового засідання Сенета Г.Н.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Дениса А.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області,

про притягнення до адмiнiстративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , одруженої, непрацюючої, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, зі слів до адміністративної відповідальності не притягалася, -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 25.06.2023 року о 20 годині 35 хвилин в м.Хирів по вул.С.Стрільців, Самбірського району Львівської області, керувала автомобілем, марки «Volkswagen LT35», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожними рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2023 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.

Розгляд справи призначено на 09 годину 00 хвилин 24.07.2023 року, який відкладено на 12 годину 00 хвилин 05.09.2023 року у зв`язку з клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Дениса А.М.

05.09.2023 року розгляд справи відкладено на 11 годину 00 хвилин 20.09.2023 року у зв`язку з неявкою ОСОБА_1

20.09.2023 року розгляд справи відкладено на 09 годину 30 хвилин 11.10.2023 року у зв`язку з клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Дениса А.М.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала. Додатково пояснила, що 25.06.2023 року вона керуючи автомобілем, марки «Volkswagen LT35» поверталася з дня народження, однак алкогольних напоїв в той вечір не вживала. В салоні автомобіля знаходилася її подруга ОСОБА_2 та їхні діти. В м.Хирів її зупинили працівники поліції та попросили показати документи, після чого запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Вона відмовилася проходити такий огляд, оскільки такий випадок з нею трапився вперше і вона дуже розхвилювалася. Зазначила, що її з місця події фактично забрав чоловік ОСОБА_3 . Однак, трохи згодом, заспокоївшись, вона вирішила все-таки пройти такий огляд в лікарні. Повернувшись на місце події, вона повідомила поліцейським свою згоду на проведення огляду в медичному закладі, однак працівники поліції повідомили їй, що вони вже склали протокол про адміністративне правопорушення. Її слова може підтвердити її подруга ОСОБА_2 , яка разом з нею повернулася на місце події.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Денис А.М. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в суді пояснила, що вона разом з ОСОБА_1 поверталася з дня народження. ОСОБА_1 алкогольних напоїв не вживала. В м.Хирів їх зупинили працівники поліції, які пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак остання відмовлялася. Згодом прийшов чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_4 і вони всі разом пішли додому. По дорозі ОСОБА_1 вирішила повернутися до працівників поліції, щоб забрати посвідчення водія. ОСОБА_5 повів її дітей до неї додому, а вона разом з ОСОБА_6 пішли на місце події. Там, ОСОБА_1 розмовляла з працівниками поліції, однак про що саме говорила ОСОБА_1 , вона не чула, оскільки стояла дещо збоку.

Свідок ОСОБА_7 в суді пояснив, що він 25.06.2023 року перебував вдома, коли до нього зателефонувала його дружина і повідомила, що її в м.Хирів зупинили працівники поліції. Він пішов на місце зупинки, щоб забрати дружину. Огляд на стан алкогольного сп`яніння вона не проходила, і вони повернулися додому з дітьми. ОСОБА_2 і він з дружиною розійшлися поокремо. Вдома, дружина вирішила повернутися на місце події та вийшла з квартири. Він думає, що вона пішла з ОСОБА_2 , оскільки сама вона вночі йти не могла.

Вивчивши справу про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку її захисника, свідків, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з вимогами підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Об`єктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є відеозапис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксування фактів та доказів, які засвідчують факт правопорушення.

За таких обставин, оскільки за змістом частини першої статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно вимог ст.14 Закону України « Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суддя звертає увагу, на те, що ОСОБА_1 не заперечувала факт керування нею транспортним засобом, як і не заперечувала про те, що вона не погоджувалася пройти огляд у встановленому законом порядку. Однак, не проходження огляду пояснювала сильним хвилюванням після її зупинки працівниками поліції.

Водночас, покликання ОСОБА_1 на те, що відвівши дітей додому, вона повернулася до місця події маючи на меті прослідувати в медичний заклад, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Зокрема, свідок ОСОБА_2 показала, що ОСОБА_1 повернулася на місце події з метою повернення вилученого працівниками поліції посвідчення водія. ОСОБА_2 повернулася туди разом з нею, однак вона не чула, щоб ОСОБА_1 повідомляла працівникам поліції про намір пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, вказані пояснення ОСОБА_1 суддею до уваги не беруться, а розцінюються як спосіб її захисту з метою уникнення від відповідальності за вчинене, позаяк такі спростовуються як і матеріалами справи, зокрема відеозаписом події, так і показами свідків.

З відеоматеріалів, долучених до протоколу чітко вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово (більше 10 раз) відмовляється на пропозицію працівників поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. Жодного разу ОСОБА_1 не вказала, що погоджується, хоча їй працівники поліції роз`яснювали наслідки такої відмови.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франції проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, вважаю вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості. Протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки автомобіля та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Таким чином, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, доходжу висновку, що дії ОСОБА_1 містять ознаки саме такого правопорушення, та його дії необхідно кваліфікувати саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення, серії ААБ №173460 від 25.06.2023 року, рапортом поліцейського СРПП відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області від 25.06.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.06.2023 року, відеозаписом події від 25.06.2023 року, з яких відомо, що ОСОБА_1 25.06.2023 року о 20 годині 35 хвилин в м.Хирів по вул.С.Стрільців, Самбірського району Львівської області, керувала автомобілем, марки «Volkswagen LT35», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожними рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася.

Обставин, що пом`якшують відповідальність, не знаходжу.

Обставин, що обтяжують відповідальність, не знаходжу.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в дохід держави в сумі 536 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Державної судової адміністрації України, місце знаходження: м.Київ, вул.Липська, будинок №18/5, поштовий індекс 01601, отримувач коштів: ГУК м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови проголошено о 11:30 год. 16.10.2023 року.

Суддя Пошивак Ю.П.