Справа № 747/299/23
Провадження№ 3/747/198/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2023 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка матеріали, що надійшли з Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого майстром ПіКРС, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2022 року в 19 год 28 хв в смт Талалаївка по вул Енергетиків водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння згідно показів газоаналізатора ALCOTEST 6820 Р з результатом 2, 51 проміле. Своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9. «а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав і суду показав, що дійсно 23 травня 2023 року він вживав алкогольні напої разом із військовими, які проживали в с Скороходове, і їхав додому на власному автомобілі, яким керував ОСОБА_2 . На вул Енергетиків перед залізничним переїздом закінчилось пальне, і тому ОСОБА_2 з каністрою пішов додому за бензином, його не було десь 30-35 хв. Він пересів на водійське сидіння, щоб включити магнітофон, так як із пасажирського сидіння було незручно його перемикати, оскільки в нього була травмована права рука. В цей час до нього підійшли працівники поліції і запропонували пройти тест на алкоголь, він погодився, не заперечував, що вживав алкоголь. Коли прийшов ОСОБА_2 з бензином, то він пояснив працівникам поліції, що саме він керував автомобілем, чому це не зафіксована на відеозаписі, не зрозуміло.

Захисник Шелудько Є.В. в судовому засіданні просив суд закрити справу відносно ОСОБА_1 з тієї підстави, що він не є суб`єктом даного адміністравтиного правопорушення, оскільки не керував автомобілем. Про це він повідомляв і поліцейських, які підійшли до стоячого автомобіля, але на відеозаписі цього немає, так як відеозапис не вівся безперервно відповідно до вимог Інструкції, він перерваний на 30 хвилин.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 23 травня 2023 року після роботи він відвозив ОСОБА_1 на його автомобілі додому, так як той вживав алкогольні напої і в нього була травмована рука. В смт Талалаївка перед залізничним переїздом закінчився бензин, свідок взяв каністру з багажника, забрав ключі від автомобіля і пішов до себе додому за бензином, ОСОБА_1 залишився в машині. Його не було близько пів години, коли повернувся, до біля автомобіля вже були працівники поліції на патрульному автомобілі і складали відносно ОСОБА_1 протокол. Свідок їм поясни в, що ОСОБА_3 не керував автомобілем, що саме він керував автомобілем, але ходив додому за бензином, але чомусь цього немає на відеозаписі. Розписку про отримання автомобіля він писав під диктовку поліцейських.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 23 травня 2023 року він разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після роботи поїхали в с Скороходове до військових, яким вони допомагали. Там ОСОБА_1 пошкодив руку і сказав, що за кермо він все рівно не сяде тепер, тому випив разом із військовими. Потім ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля ОСОБА_1 і вони разом поїхали додому в сторону вул Енергетиків, свідок поїхав додому по вул Перемоги.

В судовому засіданні був оглянутий відеозапис, доданий працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення. З оглянутого відеозапису вбачається, що 23.05.2023 р в 19:28 год до стоячого автомобіля, на водійському сидінні якого знаходиться ОСОБА_1 , підходять працівники поліції і пропонують йому надати документи. На файлі в 19:31 ОСОБА_3 говорить, що вживав алкоголь. В 19:32 працівники поліції пропонують пройти освідування на алкоголь на місці зупинки або проїхати в лікарню. На файлі в 15:53 год ОСОБА_1 проходить освідування за допомогою приладу на місці зупинки, прилад показує результат 2, 51 проміле. Наступний файл на відеозаписі 20:25 год, на якому ОСОБА_1 ознайомлюється з протоколом про адміністратвине правопорушення. Працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення два рази викликався в судові засідання для дачі пояснень з приводу складеного протоколу, але в судові засідання не з`являвся, хоча був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, відеозапис, що міститься на долученому до протоколу диску, приходить до наступного висновку.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 порушив пункт 2.9. «а» ПДР України за, що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Згідно з п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП. Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно ч. 5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення. Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час руху транспортного засобу, що він саме керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Суд вживав заходи для виклику працівника поліції для роз`яснення причин, які стали підставою для складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП в той час, коли він транспортним засобом не керував, але він до суду не з`явся та свої дії суду не пояснив.

Судом при розгляді справи враховується, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що водій керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. В наявних відеоматералах які знаходяться в матеріалах справи, взагалі не відображено рух транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , зупинку транспортного засобу під його керуванням. Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, не знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення і в ході судового розгляду.

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За таких обставин суд приходить до висновку, що всі сумніви щодо доведеності винності ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення необхідно тлумачити на його користь.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, і тому не може вважатись достатнім доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння після його зупинки працівниками поліції. Даний висновок суду зроблений на підставі рішення Конституційного Суду України від 22.10.2010 року у справі № 23-рп/2010, де у пункті 4 зазначено, що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Виходячи із вищезазначеного суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події адміністративного правопорушення, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння - протокол не містить достатніх доказів цього, не знайшло своє підтвердження даного факту і в ході судового розгляду, у зв`язку з чим суд приходить до висновку до цих правовідносин застосувати ст. 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 252, 268, 269, 272, 283, 285, 287-289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція в Чернігівський апеляційний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: Л.В.Тіщенко