П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олег Гребінь розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , непрацюючого, посвідчення водія НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 017331 від 25.08.2023 року: 25.08.2023 року о 10 год. 08 хв. в с. Трушки по вул. Лісова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бойчук В.М. в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 268 КУпАП, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

Тому, враховуючи, що ОСОБА_1 достеменно знав про розгляд справи відносно нього Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, заяв та клопотань про відкладення розгляду даної справи до суду не надсилав, та беручи до уваги відсутність заперечень захисника проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , а також те, що підстави для відкладення розгляду даної справи відсутні, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Бойчук В.М. вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення заперечив та просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та надав суду відповідне письмове клопотання.

Адвокат Бойчук В.М. зазначив, що того дня ОСОБА_1 керував транспортним засобом в тверезому стані та погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак у працівників поліції був відсутній спеціальний технічний прилад Драгер, тому поліцейські спонукали ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду. Також захисник звернув увагу суду, що ОСОБА_1 направлявся поліцейськими до не найближчого закладу охорони здоров`я та направлення на огляд було складено після того як було оформлено протокол про адміністративне правопорушення, що свідчить про порушення процедури огляду. Крім цього адвокат Бойчук В.М. зауважив, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом та працівники поліції дозволили останньому поїхати на автомобілі далі.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Бойчук В.М. та дослідивши його письмове клопотання про закриття провадження у справі, а також протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 017331 від 25.08.2023 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.08.2023, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписи, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст.280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

У диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи суддя встановив, що 25.08.2023 року о 10 год. 08 хв. в с. Трушки Білоцерківського району Київської області, по вул. Лісова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 211040» з д.н.з. НОМЕР_4 , та був зупинений працівниками поліції.

З відеозаписів долучених до протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що працівники поліції попросили ОСОБА_1 надати документи для перевірки та перевірили ОСОБА_1 щодо наявності запаху алкоголю з порожнини рота, при цьому спочатку поліцейській не вказав про наявність запаху алкоголю з порожнини рота, а лише запитав чи курив ОСОБА_1 цигарки, після чого поліцейський заглянув до автомобіля ОСОБА_1 , а повернувшись вказав, що ОСОБА_1 необхідно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 зазначив, що він поспішає та вказав, що минулого дня випив близько одного літра пива, тому ОСОБА_1 вважає, що результат огляду не повинен показати стану сп`яніння. В подальшому працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, однак необхідно зачекати доки привезуть спеціальний технічний прилад, або пройти огляд в медичному закладі, або ж ОСОБА_1 може відмовитись від проходження огляду взагалі. При цьому інший поліцейський зазначає ОСОБА_1 що це право ОСОБА_1 та останній має право відмовитись від проходження огляду. На що ОСОБА_1 запитав чи може пройти огляд на місці, однак поліцейський вказав, що потрібно зачекати, доки інший екіпаж поліції привезе спеціальний технічний прилад, після чого інший працівник поліції запитує у ОСОБА_1 чи можливо він відмовиться від проходження огляду. ОСОБА_1 з`ясовує, що буде якщо він даний огляд проходити не буде, на що поліцейський зазначає, що буде вказано, що ОСОБА_1 лише перебував з ознаками сп`яніння та йому необхідно буде надати пояснення в суді, після чого поліцейські вказують, що відносно ОСОБА_1 у будь-якому випадку буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Згодом поліцейські знову формально пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Згідно зі ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини, а згідно ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

У відповідності до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Європейський суду з прав людини притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

За змістом статей 1, 13 Закону України "Про Національну поліцію", поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, окрім фіксації правопорушень, здійснює також превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Суд зазначає, що право водія відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння правилами дорожнього руху не передбачено.

З наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 першочергово погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а в подальшому в ході розмови працівником поліції було роз`яснено право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, яким ОСОБА_1 скористався, чим було введено ОСОБА_1 в оману, так як наявність права особи виключає її юридичну відповідальність.

З даного приводу суддя зазначає, що такі роз`яснення з боку працівників поліції є недостовірними та неприпустимими, та як наслідок тягнуть за собою відмову особи від проходження огляду на стан сп`яніння. Водночас саме працівники поліції є представниками державної влади, на яких й покладається обов`язок достовірного роз`яснення особі її прав та обов`язків та незрозумілих для такої особи обставин та процесуальних дій в ході документування (виявлення) правопорушення.

Таким чином, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 скориставшись своїм правом, яке йому було роз`яснене поліцейським, а не обов`язком, як передбачено Правилами дорожнього руху, відмовився від проходження огляду, що стало наслідком притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Варто зауважити, що положення п.2.5 Правил дорожнього руху декламують, що на вимогу працівника поліції водій зобов`язаний пройти відповідний огляд на стан сп`яніння. Однак з матеріалів відеозапису вбачається, що поліцейські жодним чином не вимагали від ОСОБА_1 пройти огляд та не наполягали на його проходженні, більше того поліцейські запитували чи бажає ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду, що в поєднанні з роз`ясненням права на відмову від проходження огляду безумовно створює в особи хибне уявлення того, що огляд запропонований працівником поліції не є обов`язковим.

Тому слід дійти висновку, що дії працівників поліції мають ознаки провокації, оскільки ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а поліцейські не мали права роз`яснювати водію про можливість відмовитися від огляд на стан сп`яніння, оскільки такого права у водія немає з огляду на зміст п.2.5 Правил дорожнього руху.

Також суд зазначає, що ч.3 ст. 266 КУпАП регламентує, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Частина 6 статті 266 КУпАП визначає, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З п. 6 Порядку слідує, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Пункт 8 розділу ІІ Інструкції вказує, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З аналізу наведених норм слідує, що направлення водія для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я здійснюється шляхом оформлення поліцейським відповідного направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому поліцейський зазначає конкретний медичний заклад, до якого направляється особа, зазначаються відомості особи, яка підлягає огляду та виявлені у даної особи ознаки сп`яніння.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.08.2023 слідує, що о 10 год. 22 хв. працівниками поліції ОСОБА_1 направлявся до закладу охорони здоров`я.

Водночас з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 було складено о 10 год. 20 хв.

Тобто дане направлення було складено вже після того, як було оформлено протокол про адміністративне правопорушення, тому вказані обставини дають суду підстави вважати, що дане направлення носить суто формальний характер та свідчить, що працівниками поліції ОСОБА_1 належним чином не направлявся до закладу охорони здоров`я, що свідчить про порушення процедури огляду водія на стан сп`яніння.

Крім цього суд зазначає, що з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.08.2023 слідує, що працівниками поліції ОСОБА_1 направлявся до «Білоцерківської ЦРЛ».

Однак найближчим закладом охорони здоров`я, яким надано право на проведення огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до наказів Департаменту охорони здоров`я КОДА №667-адм від 08.07.202 та №971-адм від 10.08.2022 в даному випадку є КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4» або КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2».

При цьому варто також зауважити, що будь яких доказів щодо неможливості проведення огляду водія ОСОБА_1 в КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4» або КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2» або ж іншому найближчому визначеному для цього закладі охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольногоо сп`яніння матеріали справи не містять.

Також суддя зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що у ОСОБА_1 не вилучалось посвідчення водія, оскільки останній пред`явив посвідчення водія в додатку «Дія», натомість на відеозаписах відображено, що ОСОБА_1 передав працівникам поліції своє посвідчення водія, котре перебувало у працівників поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, що також викликає у суду певні сумніви, зважаючи на положення статті 265-1 КУпАП, згідно яких працівники поліції повинні були вилучити у ОСОБА_3 посвідчення водія.

Крім того суддя звертає увагу, що матеріали даної справи не містять жодних доказів на підтвердження відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, при цьому доводи сторони захисту вказують, що фактично поліцейські не відсторонили ОСОБА_1 від керування автомобілем.

Суддя зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення грубо порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС №1376 від 06.11.2015, ст. 256, 266 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних, достатніх та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суддя дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. 221,ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ