№ 3/183/6919/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянки України, фізичної особи-підприємця, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, за таких обставин: 25.09.2023 об 11.40 ОСОБА_1 знаходилася у торгівельному павільйоні, розташованому за адресою: м. Новомосковськ, площа Перемоги, 8, де здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями всупереч вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», без ліцензії, чим порушила чинне законодавство.

В суд ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце та час розгляду справи. Разом із тим, 11.10.2023 через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення (пояснення), в яких вона просила справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП стосовно неї закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що вона є фізичною особою - підприємцем, про що свідчить виписка з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, яка є в матеріалах справи. Так, 25.09.2023 вона знаходилась у своєму торгівельному павільйоні, де близько 12 години дня до неї зайшли невідомі їй люди та сказали, що вони є поліцейськими та почали стверджувати, що в них є підозра, що вона продає алкогольні напої. На зауваження працівників поліції вона повідомила, що алкогольні напої не продає, однак вони почали обшукувати приміщення та побачили алкогольні напої в комірчині. Вона пояснила, що це її власні алкогольні напої, які вона придбала для власного споживання та збиралась відвести їх додому після роботи, ці напої не продавались, на вітрині виставлені не були. Однак її ніхто не слухав та вона була повідомлена про те, що відносно неї буде складено протокол та розбиратися їй прийдеться в суді. Алкогольні напої були вилучені. Вважає, що протокол про адміністративні правопорушення стосовно неї було складено неправильно та неправомірно.

Судом безпосередньо дослідженні докази, які надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; протокол огляду від 25.09.2023; виписка з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Частиною 1 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за здійснення роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Наявність ліцензії на торгівлю тютюновими виробами чи алкогольними напоями диспозиція вказаної статті не передбачає.

Разом із тим, ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення обвинувачується у торгівлі алкогольними напоями без ліцензії, що не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 156 КУпАП, за якою кваліфіковано її дії.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не інкримінується торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовується в електронних сигаретах, без марок акцизного податку, чи з підробленими марками цього податку, відтак в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Слід звернути увагу, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка визначає межі розгляду справи судом, оскільки є викладом обставин вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, а не судом; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, буде порушувати вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Як наслідок, на переконання суду, дані відображенні поліцейським про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 не може вважатися такою, що вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно неї слід закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Вирішуючи долю вилученого товару, суд зазначає, що оскільки провадження стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, тому вилучені в останньої предмети торгівлі згідно з протоколом огляду від 25.09.2023, підлягають поверненню власнику за належністю.

Керуючись ч. 1 ст. 156, ст. ст. 247, 251, 256, 280 КУпАП України, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Предмети торгівлі, які вилучені у ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до протоколу огляду від 25.09.2023 повернути власнику за належністю.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Гузоватий