КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/3550/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року місто Київ

справа № 759/12698/21

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника-адвоката особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника-адвоката потерпілого ОСОБА_3 - Татаржинського Миколи Вячеславовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Татаржинського Миколи Вячеславовича, який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 року закрито провадження стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат потерпілого ОСОБА_3 - Татаржинський М.В. 04 липня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Святошинського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

06 липня 2023 року захисник-адвокат потерпілого ОСОБА_3 - Татаржинський М.В. подав до суду першої інстанції ще одну апеляційну скаргу, яка надійшла на адресу Київського апеляційного суду 13 липня 2023 року.

Оскільки, вказані апеляційні скарги є ідентичними за своїм змістом, суд вважає за можливе розглядати їх як одну.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №189237 був оформлений неналежним чином та не відповідає ст.256 КУпАП. В ньому зазначено про матеріальні збитки, в той же час в графі «свідки чи потерпілі» відсутні будь-які можливості про ОСОБА_3 , який був потерпілим у дорожньо-транспортній пригоді.

Вказував, що таким чином, правоохоронними органами не встановлено кому спричинена шкода та її вартість, що має особливе значення для учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначав, що судом першої інстанції не було вжито будь-яких дій щодо повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП до Управління патрульної поліції в м. Києві для доопрацювання та належного оформлення. Таким чином, судом було вчинено протиправну бездіяльність, що призвело до неправильного з'ясування всіх обставин по справі та не було забезпечено конституційного права ОСОБА_3 щодо захисту свої прав та законних інтересів.

Посилався на те, що матеріали справи не містять жодних доказів, які можуть підтвердити та/або спростувати факт наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 . Тобто, твердження суду про те, що в діях ОСОБА_1 було надано фото, які підтверджують, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення жодним чином не підтверджується, а самі фото та будь-які інші докази по справі відсутні.

Вказував, що до апеляційної скарги додано відео з відеореєстратора, встановленого на лобовому склі автомобіля апелянта, яке підтверджує той факт, що 26 травня 2021 року, орієнтовно о 14.35 год. ОСОБА_3 , керуючи своїм транспортним засобом «Jeep Grand» д.н.з. НОМЕР_1 рухався (виїжджав) з паркувального майданчика за адресою: місто Київ, вулиця Берковецька, 6, то того моменту, як перед ним з лівої сторони не виїхав транспортний засіб «Kia Sportage» д.н.з. НОМЕР_2 за керуванням ОСОБА_1 , не надавши перевагу у русі, тим самим спричинила матеріальну шкоду автомобілю апелянта.

Зазначав, що твердження ОСОБА_1 про те, що вона закінчувала маневр коли отримала удар в заднє праве крило свого автомобіля, на рівнозначному перехресті, не доводить той факт, що вона не бачила перешкоду з правого боку у вигляді автомобіля ОСОБА_3 і не була позбавлена можливості надати перевагу у русі автомобілю апелянта, що прямо передбачено п.16.12 Правил дорожнього руху України.

Посилався на те, що в діях Святошинського районного суду міста Києва вбачається халатність та формальний підхід до вирішення справи по суті.

Також захисник-адвокат потерпілого ОСОБА_3 - Татаржинський М.В. просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 року.

Посилалася на те, що через той факт, що Святошинським районним судом міста Києва при розгляді матеріалів, що надійшли з УПП у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, не було залучено ОСОБА_3 в якості потерпілого, а тому апелянт не був обізнаний про розгляд даної справи та дізнався про винесення оскаржуваної постанови 28 червня 2023 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника- адвоката Мірошника С.Б., захисника-адвоката Татаржинського М.В., проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 14 червня 2021 року, а апеляційна скарга на неї подана 04 липня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, копія постанови суду першої інстанції в строк, передбачений на апеляційне оскарження ОСОБА_3 направлена не була, про оскаржувану постанову останній дізнався 28 червня 2023 року під час ознайомлення з матеріалами справи в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга була подана у десятиденний термін з часу ознайомлення з матеріалами справи, а саме 04 липня 2023 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Захисник-адвокат потерпілого ОСОБА_3 - Татаржинський М.В., доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник-адвокат Мірошник С.Б. заперечували проти апеляційної скарги та просили відмовити в її задоволенні.

Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

А відтак, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглядати справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Положеннями п.1 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №189237, 26 травня 2021 року о 14.30 год. в місті Києві на вулиці Берковецькій, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Kia Sportage» д.н.з. НОМЕР_2 при виїзді з парковки, не надала перевагу в русі транспортному засобу «Jeep Grand» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався з правого боку по паркові та скоїла з ним зіткнення, що призвело до механічних ушкоджень транспортних засобів, тобто порушила вимоги п.16.12 Правил дорожнього руху України.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, виходив з того, що на момент зіткнення її автомобіль завершував маневр, а тому немає підстав вважати що вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.16.12 Правил дорожнього руху України, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Як вбачається з пояснень, які були надані ОСОБА_1 , 26 травня 2021 року о 14.35 год. вона виїжджала з парковки біля магазину. На перехресті в її автомобіль в'їхав інший транспортний засіб, удар прийшовся на праві задні двері. На момент зіткнення, вона завершувала свій маневр.

Згідно пояснень ОСОБА_3 , 26 травня 2023 року о 14.35 год. він на своєму автомобілі рухався до виїзду з парковки між ТРЦ «Lavina Mall» та магазином «Епіцентр» по вулиці Берковецькій, 6В. Під час цього, перед ним з лівої сторони виїхав автомобіль «Kia Sportage», не поступившись йому дорогою, маючи перешкоду з правого боку. Тим самим, спричинив матеріальну шкоду його автомобілю.

В суді апеляційної інстанції, на підтвердження обставин, які вказані в апеляційній скарзі, захисником-адвокатом потерпілого ОСОБА_3 - Татаржинським М.В. було надано відео з відеореєстратора, встановленого на автомобілі ОСОБА_3 , з якого вбачається, що 26 травня 2021 року о 14:35 год. останній керуючи своїм транспортним засобом «Jeep Grand» д.н.з. НОМЕР_1 рухався прямо за адресою: місто Київ, вулиця Берковецька, 6. Протягом свого руху, зменшив швидкість, маючи на своєму шляху піднесення на проїзній частині (лежачих поліцейських) та пропустив пішохода, після чого продовжив рух до іншого рівнозначного перехрестя.

При цьому, з вказаного відеозапису вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 не перебував в полі зору водія ОСОБА_3 перед проїздом перехрестя. Крім того, за напрямком руху автомобіля ОСОБА_1 , з правого боку, фактично перед рівнозначним перехрестям розміщено накриття для торговельних візків. А відтак, твердження останньої про те, що вона закінчувала маневр, коли отримала удар в заднє праве крило свого автомобіля на рівнозначному перехресті та не бачила перешкоду з правого боку спростовується обов`язком останньої пересвідчитись у безпечності руху та відсутності перешкоди при обмеженій оглядовості дороги.

Як вбачається з схеми місця ДТП та фотографій, пошкодження автомобіля «Kia Sportage» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 локалізуються з правого боку транспортного засобу, а саме: пошкоджено заднє праве крило та задні праві пасажирські двері. В автомобіля «Jeep Grand» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 пошкоджено передній бампер.

Отже, з урахуванням характеру та локалізації пошкоджень транспортних засобів під час взаємного контактування та відповідних положень підтверджує факт того, що саме водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.16.12 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП, а відтак висновок суду першої інстанції про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

В оскаржуваній постанові, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_1 при розгляді справи надала фото з яких було встановлено, що її транспортний засіб завершав рух через перехрестя, коли в неї в`їхав автомобіль «Jeep Grand» д.н.з. НОМЕР_1 , проте матеріали справи вказаних доказів, на час розгляду справи в суді першої інстанції, не містили.

При цьому, суд першої інстанції, розглянувши справу за відсутності іншого учасника ДТП, не надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, дійшов передчасного висновку про відсутність вини в діях ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Таким чином, постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції нової постанови, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки адміністративне правопорушення вчинене 26 травня 2021 року, а відтак на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчилися, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, у зв`язку із чим провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП підлягає закриттю на підстав п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, п.7 ч.1 ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику-адвокату Татаржинському Миколі Вячеславовичу, який діє інтересах ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Татаржинського Миколи Вячеславовича, який діє інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 року - скасувати та прийняти нову.

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.