Справа № 156/866/23
Провадження № 3/156/472/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велимче Ратнівського району Волинської області, українця, громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 , пенсіонера, не працевлаштованого, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

учасники справи:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисник ОСОБА_1 адвокат Улибін-Вельгус В.В.,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 10, 63 Конституції України особам роз`яснено,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

13.08.2023 року о 22 год 26 хв. в с. Литовеж по вул. Литовській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT MASTER д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

В діянні ОСОБА_1 службові особи територіального органу поліції вбачають порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Діяння ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ІІ. Пояснення учасників справи

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні не визнав та пояснив, що того дня він їхав по вул. Литовській в с. Литовеж на автомобілі марки RENAULT, перед ним побачив автомобіль працівників поліції, який розвернувшись, почав його наздоганяти, однак працівники поліції його не зупиняли. Він дійсно відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не був п`яний, а працівники поліції незаконно його зупинили, оскільки жодних ПДР він не порушив та причину зупинки йому не було повідомлено. Згодом поліцейські вимагали у нього пред`явлення документів з метою перевірки. Опісля працівники поліції повідомили, що в його автомобілі відсутній бампер. Оскільки в той день він алкоголю не вживав, то й відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та сказав, що підписувати нічого не буде.

Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП а саме за те, що керував транспортним засобом в якому був відсутній задній бампер ОСОБА_1 не оскаржував.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Улибін-Вельгус В.В. в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Клопотання обґрунтовував тим, що з відеозаписів, які додані до матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 неодноразово просив поліцейських назвати причину його зупинки, на що поліцейський вказав, що він не зупинився на увімкненні червоні з синім маячки поліцейського автомобіля. Однак в матеріалах справи відсутня постанова про притягнення ОСОБА_1 за порушення п.3.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.122 КУпАП. Також відсутні докази (запис з відеореєстратора поліцейського автомобіля тощо) щодо наявності проблискових маячів синього і червоного кольору. Відсутні докази виконання поліцейськими спеціального службового завдання. Захисник вважає, що поліцейський зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 без підстав передбачених ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію». Після зупинки автомобіля поліцейський жодного разу не вказавши на можливі наявні ознаки спяніння ОСОБА_1 , одразу почав вимагати пройти огляд на стан спяніння, на що ОСОБА_1 повідомив, що такий огляд має проводитись в разі, якщо наявне порушення ПДР України, а оскільки такого не має то огляд він проходити не зобов`язаний. Після цих слів поліцейський без жодних на це підстав почав «відшукувати» хоч якесь порушення ПДР, а саме перевіряти поліс страхування (який предявляється в разі вчинення ДТП), оглядати документи, техпаспорт, посвідчення водія, при чому не складаючи ні протоколу, ні постанови. Після відкриття багажного відсіку поліцейський побачив, що там знаходиться «листва» від дверей автомобіля та вказав, що відсутній задній бампер автомобіля. Зауважує, що «листва» не є складовою бампера і жодним чином не впливає на характеристики автомобіля, а є лише декоративним елементом дверей. Натомість на бампері були наявні світловідбиваючі елементи та задні ліхтарі (стопи). Тобто, на думку захисника, в даному випадку відсутні порушення технічного стану автомобіля. Окрім того, на наданих відеозаписах поліцейський не вказував на наявність ознак сп`яніння та фактично не проводив такого огляду, а лише по телефону викликав невідомо звідки свідків о 23:30 години ночі. Захисник висловлює думку, що дані свідки є знайомими поліцейського, оскільки явились вночі з місця свого проживання (с.Заболотці) за 15 км до місця зупинки ОСОБА_1 . Отже в незаінтересованості таких свідків захисник вбачає значні сумніви. Адвокат звертає увагу суду і на те, що постанова поліції за «відсутність бамперу» складена о 23:42, тобто після складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП. До того ж з повідомлення «102» також чітко видно, що ОСОБА_1 було зупинено о 23:37 год під час перевірки документів, а не за невиконання вимог п. 3.2 ПДР України, як на цьому наполягав поліцейський і не за відсутність бамперу, як було складено постанову. Однак з протоколу видно, що зупинка була о 22:26 год. Захисник стверджує, що оскільки ОСОБА_1 не допустив будь-яких порушень правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, то всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Захисник вважає, що необхідними передумовами для складання протоколу мали б бути фіксація причини зупинки передбаченої статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію", однак цього поліцейським, що складав протокол дотримано не було. Крім того, захисник зазначає, що до матеріалів справи долучено диск, на якому наявні фрагменти відеофайлів, які записані невідомим програмним забезпеченням, отриманими з невідомих джерел, не в установленому порядку і не зазначені в протоколі, в якому відсутні посилання на факт здійснення відеофіксацїї правопорушення та на технічні засоби, за допомогою яких здійснювався даний відеозапис, а тому вони є неналежними доказами винуватості особи в розумінні ст.251 КУпАП. З наявних відеозаписів видно, що у справі наявні кілька фрагментів, які не дають змоги постійного фіксування можливого правопорушення. З наведеного, ОСОБА_2 вважає, що оскільки відеозапис не був безперервний то відсутність свідків в момент зупинки є істотним порушенням порядку огляду. Із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Отже ОСОБА_2 вважає, що незаконна зупинка поліцейським водія ОСОБА_1 , потягла за собою подальше переслідування останнього (примушування до огляду за допомогою пристрою Драгер, вимога їхати в лікарню та складання протоколу) призвели до порушення процедури огляду та недопустимості доказів зібраних в результаті цього огляду, що не дає змоги довести вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні інспектор ОРПП ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП лейтенант поліції ОСОБА_3 пояснив, що того дня він з напарницею патрулювали в с. Литовеж, коли до них під`їхав автомобіль, водій якого повідомив, що по дорозі рухається автомобіль водій якого можливо перебуває в стані алкогольного сп`яніння. В ході подальшого патрулювання був помічений автомобіль RENAULT, який рухався їм на зустріч і взявши праворуч дороги, різко зменшив швидкість. Працівники поліції увімкнули проблискові маячки червоного кольору, однак водій автомобіля не зупинився і продовжив рух. Тому працівники поліції розвернулися і поїхали слідом за автомобілем RENAULT. Тоді ОСОБА_3 і побачив, що в RENAULT була обірвана частина бампера. Автомобіль було зупинено у зв`язку з наявними відомостями про керування транспортним засобом водієм в стані алкогольного сп`яніння. Така інформація в ЕО зареєстрована не була через швидкоплинність події. Водій автомобіля RENAULT проїхав ще близько ста метрів і лише після цього зупинився праворуч дороги. ОСОБА_3 підійшов до авто з боку водія, представився і повідомив, що ведеться відеозапис. В ході розмови з водієм він відчув запах алкоголю в салоні автомобіля. Також був присутній запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 . ОСОБА_3 запевнив, що повідомив водію про виявлені ознаки сп`яніння. Однак ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі. Постанову про те, що водій ОСОБА_1 не зупинився на вимогу поліції вони не виносили. Згодом приїхала дочка ОСОБА_1 та сказла, що попереджала батька, щоб той не їздив п`яним за кермом. На місці події були присутні свідки, відомості про яких внесено в протокол. Надалі у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія і відсторонено від керування.

Відеозапис фіксації події працівники поліції зупиняли у зв`язку із складанням матеріалів, очікуванням на тверезого водія та забезпеченням свідків.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами відповідно до ст. 251 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) згідно зі ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїми внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

ІV. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, інспектора, який складав протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши письмові докази у справі, переглянувши доданиі до справи диски з відео файлами з боді-камер поліцейських, з відеореєстратора службового автомобіля дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Протокол серії ААД № 196501 від 13.08.2023 року складений уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідає вимогам ст.ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказом у справі.

Недивлячись на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, така підтверджується доданими та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом серії ААД № 196501 від 13.08.2023 року, у якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- рапортом про подію 102 № 104116601 від 13.08.2023 року про оформлення адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у пристуності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 від 13.08.2023 року про доставлення автомобіля RENAULT MASTER д.н.з. НОМЕР_1 на місце стоянки за адресою: вул. Шахтарська, 9, м. Нововолинськ;

- копією постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 13.08.2023 року згідно з якими водій ОСОБА_1 ухилився (відмовився) від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» та у медичному закладі.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доводиться і відеозаписами, наданими працівниками поліції, з яких чітко прослідковується хронологія подій, які відбувалися за обставин вказаних у протоколі. Так на відеозаписах № VID-20231003-WA0011 та № VID-20231003-WA0013, які містяться на оптичному диску DVD+R з відеореєстратора службового автомобіля зафіксовано, як транспортний засіб RENAULT MASTER д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 проїхав повз з увімкненими проблисковими маячками синього кольору службовий автомобіль поліції. Надалі, працівники поліції увімкнули проблискові маячки синього і червоного кольору, розвернули автомобіль і поїхали в напрямку за транспортним засом RENAULT MASTER д.н.з. НОМЕР_1 , який не зупиняючись, далі рухався дорогою (а.с.29); оптичним диском СD-R на відеозаписі № 0000000__0027 зафіксовано, як інспектор Баранчук В.П. підійшов до автомобіля RENAULT зі сторони водія та представившись, розпочав розмову з водієм ОСОБА_1 в ході якої запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На відеозаписі № 0000000__0033 зафіксовано у присутності двох свідків факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, а також роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України; оголошення працівником поліції про необхідність вилучення у ОСОБА_1 посвідчення водія та відсторонення його від керування транспортним засобом. На відеозаписі № 0000000__0001 зафіксовано складення щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснення його змісту, надання тимчасового дозволу ОСОБА_1 на керування транспортними засобами та роз`яснення змісту постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП (а.с.11).

Посилання захисника на ту обставину, що ОСОБА_1 було зупинено незаконно, а отже і вимога пройти освідування є незаконною і протокол складено безпідставно суд до уваги не приймає, з огляду на наступне.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, законодавець поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння. ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, чим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна. Отже, з огляду на правовий аналіз норм ПДР, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п. 2.5 ПДР та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу. У випадку незгоди особи з причинами зупинки працівниками поліції, вона має можливість, відповідно до п.п. «д» п.2.14 ПДР оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку.ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо винесення відносно нього постанови про адміністративне правопорушення за керування ним транспортним засобом у якого відсутній передбачений конструкцією задній бампер, тобто вчинення порушення п.31.4.7е ПДР та притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП не оскаржував, що підтверджено ним особисто в судовому засіданні. До матеріалів цієї справи долучено копію постанови серії ЕАТ № 7522719 від 13.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КупАП, яка не скасована та станом на дату розгляду цієї справи набрала законної сили.

Слід звернути увагу, що судовий розгляд справи повинен проводитися в межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 196501 від 13.08.2023 року у провину ОСОБА_1 ставиться порушення ним вимог п. 2.5 ПДР. Порядок оскарження дій поліцейського у зв`язку із незгодою водія з причинами зупинки транспортного засобу встановлено законом та здійснюється у порядку адміністративного судочинства. Відтак, згідно з нормами КУпАП, суд неповноважний виходити за межі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 196501 від 13.08.2023 року, а тому розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення.

Щодо твердження захисника ОСОБА_2 про сумніви в незаінтересованості вказаних у протоколі серії ААД № 196501 від 13.08.2023 року свідків слід зазначити, що частиною 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16 лютого 2021 року, який набув чинності 17 березня 2021 року, частина 2 статті 266 КУпАП викладена в новій редакції, за змістом якої під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Оскільки працівниками поліції під час фіксування події застосовано технічні засоби відеозапису, зміст яких дає суду можливість встановити обставини, що мають значення для цієї справи, твердження захисника про сумніви в незаінтересованості свідків є несуттєвими.

Аргумент про те, що поліцейський огляду на виявлення ознак у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння не проводив, а на відео відсутній огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння свідками не ґрунтується на нормах закону, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 достатніми підставами для огляду водіїв на стан сп`яніння є наявність у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України підстав вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Аналізуючи доводи захисника про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним, а тому не є належним доказом у справі, суд зазначає, що з долученого до матеріалів відеозапису події вбачається, що працівники поліції здійснювали відеофіксацію за допомогою засобів, які хоча і не ведуть безперервну відеозйомку (всього шість файлів), але такі є логічним продовженням один одного, а обставини вчинення правопорушення: а саме рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а також його незгода на проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і медичному закладі зафіксовані на файлах безперервно і при їх огляді не виникає сумніву у їх достовірності, а отже сам факт відсутності безперервності зйомки під час несення служби працівниками поліції не є підставою для визнання відеозаписів недопустимими доказами. Під час того, як ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки і в медичному закладі відеофіксація цих обставин не переривалась. Отже, вказаний відеозапис є чітким, містить всі необхідні для кваліфікації дій правопорушника обставини, отриманий поліцейським відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Крім того, відеоматеріали чітко відображають обставини, які мають значення для справи, є допустимими доказами, узгоджуються з іншими доказами по справі та оцінюються судом у сукупності з іншими доказами. На переконання суду, інформація, що міститься на відеозаписах, є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях водія ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За вимогами ст. 266 КУпАП матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 196501 вказано, що до протоколу додаються: відеозапис, пояснення свідків, акт огляду на стан сп`яніння. Незазначення поліцейським у протоколі технічного пристрою, яким здійснено відеозапис, що долучений до матеріалів справи не є суттєвим порушенням, оскільки відеозапис № 0000000__0027 містить дату 13.08.2023 року та час початку відеофіксації 22:27 год, відеозапис № 0000000__0032 містить дату 13.08.2023 року та час початку відеофіксації 23:17 год, відеозапис № 0000000__0033 містить дату 13.08.2023 року та час початку відеофіксації 23:33 год, відеозапис № 0000000__0001 містить дату 14.08.2023 року та час початку відеофіксації 00:05 год, що відповідає даті та є наближеним по часу, які вказано у протоколі серії ААД № 196501 щодо вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення. Крім того, незазначення поліцейським у протоколі технічного запису, яким здійснено відеозапис, що долучений до матеріалів справи не впливає на визнаний самим ОСОБА_1 факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Згідно з п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Із наданих у судовому засіданні пояснень інспектора ОРПП ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП лейтенанта поліції Баранчука В.П. слідує, що в ході розмови з водієм він відчув запах алкоголю в салоні автомобіля, також був присутній запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 . При цьому, суд звертає увагу, що поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог пп.«а» та пп.«б» п.2.9 Правил дорожнього руху, а водій відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Заразом, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху. Оскільки у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці або в разі незгоди з його результатами в закладі охорони здоров`я, що і було зроблено поліцейським та підтверджується відеозаписом № 0000000__0027. Однак, на таку пропозицію ОСОБА_1 відповів відмовою в категоричній формі. Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Разом з тим, ОСОБА_1 не висловлено жодних зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 196501 від 13.08.2023 року та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, у яких вказано про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови.

Заразом слід вказати, що ОСОБА_1 не оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

При цьому, на думку суду, хибною є позиція , що працівники поліції, навіть у разі, якщо причини зупинки транспортного засобу після зупинення такого не підтвердилися, однак маючи підозру, що водій керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не підтвердивши й не спростувавши такі свої домисли, фактично повинні були без перевірки на стан сп`яніння, дозволити водію продовжувати подальший рух.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що працівник поліції, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом., покази особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд оцінює критично, як форму реалізації права на захист з метою уникнення адміністративної відповідальності та покарання за вчинене правопорушення.

Наведені в сукупності доводи сторони захисту щодо необхідності застосування правового принципу «плодів зіпсованого дерева» у зв`язку із порушенням поліцейським вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну Поліцію», жодним чином не вплинули на пропозицію працівниками поліції щодо проведення огляду ОСОБА_1 з метою визначення перебування його в стані алкогольного сп`яніння, за наслідками чого складено протокол, й жодним чином не досягають того рівня, який може свідчити про істотність недоліків та суттєвого порушення умов проведення цієї процесуальної дії, наслідком чого могло би бути визнання недопустимим як доказу протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно уникнення притягуваним відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Отож, аналізуючи наведені докази, які є послідовними та доповнюють один одного, відповідають обставинам справи, а тому не викликають сумнів у їх достовірності та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддею беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, докази його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, були повно і всебічно досліджені в судовому засіданні. Об`єктивні докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 суду надані не були.

З цих мотивів клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальнсті Улибіна-Вельгуса В.В. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягає.

V. Накладення адміністративного стягнення

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

При вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, суддею враховано також характер вчиненого правопорушення, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння: дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжких імовірних наслідків; дані про особу (до адміністративної відповідальності правопорушник притягується вперше), майновий стан (пенсіонер, не працевлаштований), ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, поведінку правопорушника під час та після вчинення правопорушення та вважає необхідним застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

Згідно із довідкою інспектора СРПП Відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Баранчук В., 17.11.2004 року ОСОБА_1 видано посвідчення водія НОМЕР_2 , категорії «А», «В», «С», «D», «Е». Отже, суд застосовує до порушника додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

При цьому, суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

VІ. Судові витрати

Також відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушниці стягується в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Враховуючи викладене, керуючись ч.1 ст. 130, ст.ст. 221, 283, 284, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника Улибіна-Вельгуса В.В. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - відмовити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя М. О. Федечко