ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/403/23 Номер провадження 33/814/1656/23Головуючий у 1-й інстанції Смілянський Є. А. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

за участю секретаря Владімірова Р.В.,

захисника-адвоката Коби М.Г.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Коби Миколи Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Оржицького районного суду Полтавської області від 14 червня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Оржицького районного суду Полтавської області від 14 червня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 23.04.2023 року, о 00:38 год. по вул. Шевченка в с. Вишневе Лубенського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестеру Драгер 6810, результат позитивний 1,19% проміле.

Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Коба М.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження закрити в зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення.

Зокрема вказує про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та відповідно незаконність подальших дій поліцейських щодо проведення огляду на стан сп`яніння.

Зазначає, що в водія були відсутні ознаки сп`яніння.

Звертає увагу на неналежність як доказу відеозапису, оскільки на ньому відсутня відмова водія від проходження огляду, відсутні свідки, а сам запис є неповним та не безперервним.

Крім того, захисником поставлено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який був пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №159707 від 23.04.2023 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , з особистими поясненнями «З порушенням згоден» та приміткою щодо відсторонення водія з передачею керування тверезому водію,

роздруківка з алкотестеру Драгер з результатом проходження тесту з позитивним результатом 1,19% проміле,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння,

відеозаписи з відеореєстратора поліцейського автомобіля та бодікамери працівника поліції.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з долученого до справи відеозаписів, автомобіль під керування ОСОБА_1 був зупинений в зв`язку з порушенням комендантської години, що вже само по собі є достатньою підставою для зупинки транспортного засобу.

Під час перевірки документів та спілкування з водієм у поліцейського виникла підозра щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

На питання поліцейського «Що зі спиртним?», водій відповів «пив», а на питання «Що саме?» «все» (23:34 год.).

На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер» ОСОБА_1 погодився. Результат після продуття позитивний 1,19% проміле (23:36 год.).

Вказаний результат проходження огляду на стан сп`яніння також підтверджується роздруківкою з алкотестеру Драгер.

Позитивний результат проходження огляду на стан сп`яніння став підставою для складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що зібрані по справі докази, в тому числі і долучені відеозаписи перебігу події, доводять факт керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не були спростовані під час розгляду справи.

Так, не беруться до уваги апеляційним судом доводи захисника щодо безпідставної зупинки, оскільки автомобіль було зупинено працівниками поліції під час дії комендантської години, порушення якої є достатньою підставою для зупинки транспортного засобу, зважаючи на введений в країні воєнний стан.

Безпідставними також є посилання на недоведеність факту зупинки автомобіля, оскільки за твердженням апелянта водій не керував транспортним засобом, який на той час знаходився в нерухомому стані. Вказане твердження спростовується долученим записом з відеореєстратора, на якому чітко зафіксовано рух автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , який був зупинений поліцейським авто, що рухався йому назустріч шляхом ввімкнення проблескових маячків.

Не заслуговують на увагу доводи скарги щодо неналежності як доказу долученого до справи відеозапису, який на думку захисника є небезперервним та змонтованим. Відхиляючи вказані заперечення, необхідно зазначити, що відеозаписи з нагрудної камери поліцейського є безперервними та містять повну 30 хвилинну фіксацію перебігу подій, починаючи з моменту зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , подальше спілкування працівників поліції з водієм та проходження останнім огляду на стан сп`яніння і складання протоколу.

При цьому, заслуговує на увагу той факт, що під час спілкування з працівниками поліції сам ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв та погодився зі скоєним правопорушенням, письмово вказавши про це в протоколі.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику Кобі Миколі Григоровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Оржицького районного суду Полтавської області від 14 червня 2023 року, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу захисника Коби Миколи Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Оржицького районного суду Полтавської області від 14 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна