Справа № 275/1143/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Данилюк О. С. , при секретарі с/з Марієвській Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від начальника відділу адміністративної практики УПП в Житомирській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 464488 від 26.08.2023р., 26 серпня 2023 року о 20 годині 43 хвилини на а/д М-06 Київ-Чоп 77 км поблизу с. Ставище водій ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.9.а ПДР України керував транспортним засобом Toyota RAV 4, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився із застосуванням приладу «Драгер», що підтверджується тестом № 4843 від 26.08.2023 року, результат огляду становить 0, 22 % проміле.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, не визнав та пояснив, що 26 серпня 2023 року він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, того дня був на рибалці та випив 1 пляшку безалкогольного пива. З ним в автомобілі були пасажири, які вживали алкогольні напої. Вказав, що працівники поліції зупинили автомобіль під його керуванням в с. Ставище під мостом, та він погодився пройти тест на виявлення стану сп`яніння, оскільки був впевнений, що тверезий. Коли пристрій Драгер показав результат 0, 22 проміле, він з цим не погодився, однак поїхати у лікувальний заклад працівники поліції йому не пропонували та й взагалі не пояснили причину зупинки. Стверджував, що у стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом не керував, щодо нього ніколи раніше не складали протоколи за керування транспортним засобом у нетверезому стані, та керуючи автомобілем, ніколи не вживає спиртні напої.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Слівінський В.О. проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечував, оскільки його підзахисний вказаного правопорушення не вчиняв, транспортним засобом у стані сп`яніння не керував, результат огляду у 0, 22 % не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий результат є в межах похибки, та не тягне за собою наслідку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказав, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений працівниками поліції про те, якими саме доказами підтверджується вчинення ним даного адміністративного правопорушення та й взагалі ОСОБА_1 не було повідомлено про причину його зупинки. Просив провадження у справі закриття у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, вивчивши матеріали справ, приходить до наступного висновку.

Так, відповідальність ст. 130 ч. 1 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є в тому числі своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суддя у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п.161, Series A заява № 25).

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» в організмі останнього було виявлено алкоголь 0, 22 % (а.с. 7).

Згідно інструкції до приладу «Drager Alcotest 6810» технічними характеристиками вищевказаного приладу передбачено похибку в залежності від температури навколишнього повітря, зокрема при температурі від 25, 0° C до 50, 0° C зазначено можливу похибку вимірювання ± 0,05 мг/л.

Згідно чеку про проведення тесту на стан сп`яніння, який міститься в матеріалах справи, температура повітря була +29,0°C, а тому прилад міг зробити похибку ± 0,05 мг/л.

Тобто, з наведеного вбачається, що технічними характеристиками газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» передбачено похибку при результатах від 0 до 0,33 мг/л ± 0,05 мг/л.

Крім того, відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974 року, зі змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух від 01.05.1971 року зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0, 50 г чистого алкоголю на літр крові або 0, 25 мг на літр повітря, що видихається.

Таким чином, з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», вміст алкоголю в повітрі, що видихував ОСОБА_1 , не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.

З переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, у нього відсутнє почервоніння очей та обличчя, хитка хода та нечітка мова.

Отже, коли у водія відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, він заперечує вживання спиртних напоїв, не згодний з показниками технічного приладу 0, 22 проміле, що згідно норм міжнародного законодавства є природною нормою алкоголю у повітрі, що видихається, винуватість водія у порушенні п. 2.9.а Правил дорожнього руху є недоведеною поза розумним сумнівом.

Згідно з вимогами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, результат огляду у 0, 22 % проміле не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий показник є в межах похибки, та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 7, 221, 247 ч. 1 п. 1, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через суд 1-ї інстанції шляхом подання у 10-ти денний строк з моменту винесення постанови апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. С. Данилюк