САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2359/23
Провадження №3/726/1487/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2023 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управляння патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП НП України щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, українця за національністю, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Згідно наданого на розгляд суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 035364 від 26 вересня 2023 року, 14.09.2023 о 20:40 в м. Чернівці по вул. Тернівська, 48 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Dacia Logan, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , був учасником дорожньо-транспортної пригоди, а саме здійснив наїзд на огорожу домогосподарства ОСОБА_2 , після чого самовільно залишив місце ДТП до якої був причетний. Таким чином вказано, що своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 А Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 122-4 КУпАП не визнав та вказав про те, що умислу на залишення місця ДТП не мав. Дійсно не дотримавшись безпеки у керуванні транспортним засобом здійснив наїзд на огорожу, залишив на місці події авто, але змушений був піти, бо йому стало погано. Також повідомив, що повернувся на місце події та відшкодував шкоду потерпілій, що також свідчить про те, що не мав наміру уникнути відповідальності за вчинене. Просив провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, пунктом 2.10 а Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Тобто, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП передбачає наявність у діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі умислу (а саме: особа розуміє, що була учасником дорожньо-транспортної пригоди, однак умисно залишила місце вказаної пригоди).

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП відсутні дані про наявність у останнього умислу на залишення місця ДТП, а будь-які докази цього до матеріалів справи не долучені.

На доведеність вини ОСОБА_1 до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено лише схему місця ДТП, у якій зафіксовано розташування виявленого в результаті ДТП авто та його пошкодження, дорожню обстановку (а.с.2) та письмові пояснення.

У своїх поясненнях потерпіла ОСОБА_2 вказує про те, що 14.09.2023, приблизно о 20:45, по вул. Тернівській, 48, невідомий водій, керуючи транспортним засобом із номерним знаком НОМЕР_2 , не вибрав безпечну швидкість та здійснив наїзд на огорожу. В подальшому втік із місця події, пішовши пішки у невідомому напрямку, залишивши авто на місці. Вказує і про те, що їй завдано матеріальних збитків. Зазначає, що пізніше на місце події прибув власник авто та сказав, що це авто передано у оренду ОСОБА_1 .

Також до матеріалів справи долучено пояснення ОСОБА_3 , у яких останній вказує про те, що є власником автомобіля, яке вчинило ДТП, однак передав його у користування ОСОБА_1 , 1981 року народження, згідно договору позички транспортного засобу. Зазначає, що 14.09.2023 йому зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що авто знаходиться у шанці на вул. Тернівській, про що йому в свою чергу сказав ОСОБА_5 . ОСОБА_5 у той день знайти не вдалося, а лише на наступний день ОСОБА_4 у нього забрав ключі та документи від авто.

До матеріалів справи долучено копію договору позички транспортного засобу від 10 липня 2023 року, укладеного між позичкодавцем ОСОБА_3 та користувачем ОСОБА_1 щодо зазначеного вище автомобіля.

Долучені докази лише свідчать про факт наявності ДТП, залишення причетного авто на місці події та відсутності на місці ДТП іншого учасника пригоди, однак не можуть свідчити про факт умисного залишення місця ДТП ОСОБА_1 .

Більше того, у своїх поясненнях ОСОБА_1 вказує про те, що на місці події не залишився, оскільки йому стало погано, однак зауважує, що відшкодував шкоду потерпілій, повернувшись пізніше на місце пригоди.

Відтак, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , досліджені матеріали справи, приходжу до висновку, що у водія був відсутній умисел на вчинення правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, а тому у даному випадку відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яка у сукупності з об`єктом, суб`єктом та об`єктивною стороною має утворювати склад цього правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Згідно ст. 62 Конституції України, винна особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вищевикладених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, а тому провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ч. 2 ст. 284, ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 9, 10, 122-4, 247, 251, 252, 268, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.122-4 КУпАП, - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

СуддяС. А. Асташев