ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1692/23 Справа № 209/1749/22 Суддя у 1-й інстанції - Шендрик К. Л. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю захисника Шкутової Я.В., яка представляє інтереси особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу захисника Шкутової Я.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 червня2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-4 КупАП та провадження у справі за ст. 124, 122-4 КупАП закрито у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КупАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 червня2023 року ОСОБА_1 визнано винним у здійсненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КупАП та провадження в цій частині закрито у зв`язку із закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП, зі звільненням ОСОБА_1 від адміністративного стягнення.

Визнано винним ОСОБА_1 у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 гривень.

ОСОБА_1 визнано винним за наступних обставин.

08 серпня 2022 року о 14.20 годині ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mersedes-Benz (240), державний номер НОМЕР_1 , по пр-ту Перемоги, 57 у м. Кам`янському, в порушення п. 12.1, 12.3 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та, при виникненні небезпеки у вигляді автомобіля Hyundai Еlantra, державний номер НОМЕР_2 , що рухався назустріч, та яку водій об`єктивно був спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, та здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai Еlantra, державний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Крім того 08 серпня 2022 року о 14.20 годині ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mersedes-Benz (240), державний номер НОМЕР_1 , по пр-ту Перемоги, 57 у м. Кам`янському, здійснивши поворот праворуч з пр-ту Перемоги, заїжджаючи у двір будинків № 57 та № 53 по пр-ту Перемоги, здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai Еlantra, державний номер НОМЕР_2 , який рухався йому назустріч, після чого одразу залишив місце ДТП, до якого він причетний.

Крім того, 08 серпня 2022 року о 14.20 годині ОСОБА_1 по пр-ту Перемоги, 57 у м. Кам`янському, керував автомобілем Mersedes-Benz (240), державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, невиразна мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеофіксацію на боді-камеру № 2708.

В апеляційній скарзі захисник Шкутова Я.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що :

- судом не доведено факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 , а відсутність встановлення факту керування авто останнім виключає можливість притягнення його до адміністративної відовідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху, (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом незалежно від наявності ввімкненого двигуна. А перебування ОСОБА_1 у себе вдома взагалі не потребує від нього обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння;

- пояснення ОСОБА_2 , яка начебто бачила особу водія, є суперечливими, оскільки свідок зазначила у судовому засіданні, що не знає ОСОБА_1 , і в той же час вказала, що знає його жінку, її місце роботи і що візуально вона знає ОСОБА_1 та його авто, що, на думку адвоката, свідчить про те, що даний свідок із особистих неприязних відношень до ОСОБА_1 зазначила , що саме він був за кермом авто під час ДТП;

- судом не було допитано свідка ОСОБА_3 , який може підтвердити, що ОСОБА_1 перебував у Дніпрі з ранку 08.08.2022 року та не керував авто у зазначений у протоколі час і день;

- у протоколі, який виданий ОСОБА_1 та у протоколі, який поліцейські надали до суду разом з іншими матеріалами справи, містяться різні дані відносно того, які пункти ПДР порушено ОСОБА_1 . У протоколі, що знаходиться у матеріалах справи, зазначено п.12.1, 12.3 та 2.10, які начебто були порушені ОСОБА_1 , а в протоколі, що виданий ОСОБА_1 , відсутній серед порушень п.2.10 ПДР, що вказує на те, що поліцейські внесли п.2.10 до протоколу вже після того, як вони видали копію ОСОБА_1 ;

- поліцейські у протоколі зазначили про відеофіксацію на бодікамеру, що не відповідає вимогам інструкції, затвердженої наказом МВД від 06.11.2015 р. №1376 щодо оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, оскільки вона зобов`язує зазначати технічний пристрій, яким зроблений відеозапис, а без такого зазначення таке відео є неналежним доказом;

- з матеріалів справи не вбачається жодних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП., а той факт, що він є власником автомобіля Mersedes - Benz (240) н/з НОМЕР_1 , ніяким чином не підтверджує його причетність до будь-якого ДТП за участю з його автомобілем. Фототаблиця, яка додана до протоколу, не містить інформації відносно характеру пошкоджень авто ОСОБА_1 , часу таких пошкоджень та не дає можливості встановити, що пошкодження даного автомобіля з`явилися у результаті ДТП, яка описана у протоколі. Для встановлення усіх об`єктивних даних щодо пошкоджень авто ОСОБА_1 потрібно було б провести експертизу, яку не було заявлено жодною із сторін справи;

- поліцейськими не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху та не доведено що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вказані у протоколах правопорушення, отже працівниками поліції при складані протоколів не було дотримано вимог ст. 256 КупАП;

- автомобілем, який є власністю ОСОБА_1 , час від часу користуються його рідні, а тому ОСОБА_1 має право не давати пояснень відносно своїх близьких родичів та самого себе;

- відеозапис не є допустимим та належним доказом, оскільки не є безперервним, не містить інформацію щодо особи водія, а лише містять інформацію щодо процедури складання адміністативного матеріалу щодо ОСОБА_1 ;

- рапорт поліцейського не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КупАП;

- нумерація протоколів, які долучені до матеріалів справи, не відповідають послідовності подій, які б мали бути оформлені належним чином. Сторона захисту просила дослідити у судовому засіданні журнал реєстрації протоколів та направити матеріали справи на доопрацювання, але клопотання щодо цього було відхилено судом;

- працівниками поліції не було дотримано ст. 266 КупАП, згідно з якою вони зобов`язані відсторонити від керуванню особу з ознаками алкогольного сп`яніння;

- протокол по ч.1 ст. 130 КУпАП було складено поліцейськими о 17:27, тобто після спливу 2 годин з часу, коли у поліцейських виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп яніння;

- час складання акту огляду та направлення на огляд до медичного закладу не відповідає тому часу, коли реально було складено ці акти і направлення, а отже, є всі підстави вважати, що акт огляду на стан сп`яніння від 08.98.2022 року та направлення від 08.08.2022 року є такими, що складені із порушенням норм закону, а отже є неналежними і недопустимими доказами, і посилання на них як на докази є безпідставним;

- поліцейськими не було зафіксовано належним чином та не оформлено затримання ОСОБА_1 , якого вони силоміць витягли з його квартири та доставили до відділку поліції, не роз`яснено права останньому, у тому числі, право на захист. Поліцейські вели себе вкрай жорстко, штовхали ОСОБА_1 , погрожували, застосувавши силу витягли його з квартири. Тобто, поліцейськими були порушені права ОСОБА_1 на правову допомогу, право приватної власності, та фактично було вчинено незаконне затримання без складання протоколу затримання;

- працівниками поліції не було надано ОСОБА_1 копію акту огляду на стан сп`яніння та копію направлення до медичного закладу.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку адвоката Шкутової Я.В., яка представляє інтереси особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , що підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-4 КупАП та провадження у справі за ст. 124, 122-4 КупАП, є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-4 КупАП, повністю підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами вчинення адміністративного правопорушення та зібраними у відповідності з нормами КУпАП по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 010902;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 ;

- фото таблицею;

- рапортом працівника поліції;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 010926;

- схемою місця ДТП;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 010927;

- відеозаписом з боді камери поліцейського.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила у судовому засіданні, що вона не знайома особисто з ОСОБА_1 , підстав оговорювати його у неї немає. Наприкінці серпня 2022 року вона приїхала на 10 мкр. на пр-т Наддніпрянський у м. Кам`янське. Вона стояла на виїзді з двору на проїжджу частину, увімкнула поворот і пропускала автомобілі, які рухались по дорозі. Водій чорного ОСОБА_5 не впорався з керуванням при повороті з головної дороги у її бік, бо перебував у стані алкогольного сп`яніння. Він в`їхав їй у ліві пасажирські двері, здав назад та протягнув уперед по всі лівій стороні її машини своєю машиною, після чого скрився у дворах. На її заклики зупинитися він ніяк не відреагував. Вона набрала 102 та повідомила про ДТП і те, що водій знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, а також скрився з місця ДТП. Вона дочекалася патруля. Патруль поїхав його шукати. Поліцейські знайшли автомобіль правопорушника, сфотографували його зі слідами фарби з її автомобіля і пошкодженнями. Поліцейські піднялися до правопорушника додому та забрали його у стані алкогольного сп`яніння. Це був двір, де проживає водій ОСОБА_5 . Вона відійшла від свого автомобіля, щоб подивитися, що роблять поліцейські та стояла на початку двору, їй було видно, як фотографували Мерседес. Потім поліцейські забрали п`яного водія, під`їхали до неї і сказали, щоб вона їхала за ними до РВ. Вже там вона писала пояснення, а ще підписувала якісь документи. Пояснення вона писала власноруч. Водію у її присутності задавали питання, але які саме вона не пам`ятає. Після удару правопорушник зразу зупинився, вікно у його автомобілі було відчинено і вона почула від нього перегар, очі у нього були скляні та неадекватні, як у п`яної людини. Водій казав нецензурні слова, у нього заплітався язик. Людина була дуже п`яна, це було десь біля 14 години. Поліція приїхала дуже швидко, десь через 13-15 хвилин. Сумнівів, що водій знаходився у стані алкогольного сп`яніння у неї немає. Там житловий двір, гуляють діти. Замість її автомобіля могла бути дитина. Пізніше вона зверталася до страхової фірми, на даний час СК відшкодувала їй 6100 грн., хоча ремонт коштував 18000 грн. Вона працює на ринку, дружина ОСОБА_1 також працювала на ринку, тому вона візуально знає останнього і в момент зіткнення вона його впізнала. Уточнила, що ДТП відбулося 08 серпня 2022 року. Вона возила свою дитину до репетитора. Після удару ОСОБА_1 зупинився, вона закричала: «Що ти робиш?», тоді він здав назад, а потім знову поїхав уперед, протягнув своїм автомобілем по її автомобілю та поїхав у двір. Вона бачила момент фіксування пошкоджень автомобіля на фото та пошук водія ОСОБА_5 . Протоколи підписувалися у її присутності. Вона приїхала до РВ і сиділа при вході у кабінет, де знаходився ОСОБА_1 , двері були відчинені і вона все чула. Свої пояснення вона писала у актовому залі. Вона чула, як ОСОБА_1 відмовився від проходження «Драгеру». Вона зараз не може сказати через скільки поліцейські пішли до ОСОБА_1 додому.

Також в судовому засіданні було оглянуто відеозапис даної події, який був здійсненний на боді-камеру працівника поліції під час складання протоколу.

Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою, та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.

Крім того, не можна не погодитись з позицією суду першої інстанції, який надав критичну оцінку твердженням ОСОБА_1 та його захисника Шкутової Я.В. про те, що останній не керував автомобілем 08 серпня 2022 року, з огляду на пояснення самого ОСОБА_1 , зафіксовані на відеозаписах з боді-камери: - під ім`ям «3133Х300000_000000»: 0:05:27 хвилина ОСОБА_1 : «Ребят, вы не тем занимаетесь, ну царапнул»; - під ім`ям «0135Х300000_000000»: 00:04.14 хвилина - ОСОБА_1 : «Нет, она выезжала, я во двор заезжал»; - під ім`ям «2136Х300000_000000»: 00:05:07 хвилина - ОСОБА_1 : «Бабы ездят не в правом ряду, а посередине, я не думал, что достану ее», 00:07:37 хвилина - ОСОБА_1 : «У меня страховка закончилась, я из-за этого только и уехал. Не из-за пьянки, не из-за чего», 00:08:37 хвилина - ОСОБА_1 : «Надо было заплатить копейки, там той царапины было на 500 рублей»; - під ім`ям «4134Х300000_000000»: 00:05:28 хвилина - працівник поліції: «Зараз я пропоную Вам пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», 00:05:44 хвилина - ОСОБА_1 : «Отказываюсь, потому, что я пил дома», 00:05:52 хвилина - ОСОБА_1 : « Да, отказываюсь», 00:06:02 хвилина - працівник поліції: «Вы отказываетесь пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі 1 міській лікарні?», 00:06:07 хвилина - ОСОБА_1 зовнішнім виглядом показує відмову та відповідає: «Щас приедет мой адвокат»; - під ім`ям «5134Х300000_000000»: 00:03:54 хвилина - працівник поліції: «Продувать не передумали?», 00:03:55 хвилина - ОСОБА_1 : «Нет», 00:03:56 хвилина - працівник поліції: «В больницу ехать тоже не передумали?», 00:03:58 хвилина - ОСОБА_1 : «Нет», 00:09:02 хвилина - працівник поліції: «Вы согласны пройти алкотестер?», 00:09:03 хвилина - ОСОБА_1 : «Я отказываюсь, я ничего не хочу», 00:09:07 хвилина - працівник поліції: «И на 1-ю больницу тоже?», 00:09:10 хвилина - ОСОБА_1 : «Да», 00:09:11 хвилина - працівник поліції: «освидетельствование на стан опьянения?», 00:09:13 хвилина - ОСОБА_1 : «Отказываюсь от всего».

У відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; - лікарем закладу охорони здоров`я.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

В пункті 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», що затверджений Постановою Кабінета Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року вказано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційним переглядом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Крім того, у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КупАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку відмова водія ОСОБА_1 від проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці події, так і в медичному закладі фіксувалася поліцейськими на бодікамеру, що цілком узгоджується з приписами вищезазначеної норми закону.

Відповідно до ст. 31 Закону України Про Національну поліцію, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Зазначений долучений відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП та про нього зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення, допущені працівниками поліції в частині не здійснення в даному випадку безперервного відеозапису, а натомість наявність фрагментарних записів хоча і є слушними, їх не можна вважати істотними, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються всією сукупністю доказів, досліджених судом під час розгляду даної справи, при цьому на наявному відеозаписі зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Під час апеляційного перегляду, як і судового провадження в суді першої інстанції не знайшли свого підтвердження й доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, які, до того ж, повністю спростовуються вищенаведеними доказами, наявними в матеріалах справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними наразі апеляційним судом. Тож, доводи апеляційної скарги в цій частині не схиляють суд апеляційної інстанції до висновку про необґрунтованість оскаржуваного рішення, позаяк місцевим судом ОСОБА_1 було визнано винним саме за порушення п. 2.5 ПДР - відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КупАП.

Твердження апелянта про недоведеність вини його підзахисного наданим відеозаписом через те, що він не відображає моменту керування ним транспортним засобом, є безпідставним, оскільки наявними у справі відеозаписами безперервно зафіксовано лише ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно з викладеною у протоколі суті правопорушення, а саме: підтвердження факту його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, і при їх огляді не виникає сумніву у їх достовірності, тому відеозаписи є належними та допустимими доказами. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складених стосовно ОСОБА_1 протоколів, не спростовує факту вчинення ним інкримінованих адміністративних правопорушень.

Що стосується посилання апелянта у своїй скарзі на не роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав і обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та 268 КУпАП, апеляційний суд вважає їх неспроможними, оскільки це не спростовує винність останнього у скоєнні інкримінованих йому правопорушень, не впливає на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції та не є безумовною підставою для скасування вірного по суті судового рішення.

До того ж, відповідно до ст. 256 КУпАП участь захисника при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не є обов`язковою. Також згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, тоді як розгляд матеріалів за ст. 130 КУпАП віднесено до компетенції суду (ст. 221 КУпАП), а не органів Національної поліції ( ст. 222 КУпАП). Враховуючи те, що розгляд справи поліцейськими не проводився порушення права на захист не встановлено, а отже й посилання адвоката Шкутової Я.В. на порушення права ОСОБА_6 на захист під час складання протоколу є безпідставними.

Надаючи оцінку запереченням захисника з приводу того, що долучений до матеріалів справи рапорт працівника поліції не може бути належним та допустимим доказом у справі, суд виходить з того, що такий рапорт визначений статтею 251 КУпАП як джерело доказів у справі про адміністративне правопорушення. До того ж, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, з урахуванням того, що обставини, які підлягають доказуванню у справі з достатньою повнотою зафіксовані на дослідженому судом відеозаписі з нагрудних камер працівників патрульної поліції, зазначені апелянтом докази самі по собі на результат розгляду справи не впливають і відповідні заперечення захисника судом відхиляються.

Відсутність в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування, на що посилається адвокат в поданій апеляційній скарзі, то це, на думку апеляційного суду, жодним чином не спростовує висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень, а тому не підлягають задоволенню.

Не можуть вважатися слушними й доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було надано ОСОБА_1 копію акту огляду на стан сп`яніння та копію направлення до медичного закладу, оскільки таке направлення не видається особі, яка підлягає огляду, на руки, а спрямовується співробітником поліції разом з особою, яка підлягає огляду, до відповідного закладу охорони здоров`я. За усвідомленої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, у співробітників поліції не виник обов`язок з вручення ОСОБА_1 відповідного направлення та доставлення на огляд до закладу охорони здоров`я.

Також п. 10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Оскільки вказаний акт складається за результатами огляду, а такий огляд не проводився через відмову правопорушника від нього, тому працівники поліції й не мали підстав для вручення цього документа ОСОБА_1 .

Крім того, розглянувши посилання апелянта в своїй скарзі на певні розбіжності та неточності в письмових доказах, наявних у матеріалах справи, через що вони не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, а постанова суду першої інстанції, в основу якої вони покладені, підлягає скасуванню, апеляційний суд виходить з недоцільності відступлення від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, який обмежує реалізацію дискреційних повноважень суб`єктів правозастосування, недопущення відступу від правових приписів з метою скасування правильного по суті судового рішення, яке має бути скасовано лише для виправлення істотної помилки у звязку з допущенням істотних порушень вимог чинного законодавства.

Процесуальні норми є вторинними порівняно з матеріальними, оскільки призначення перших полягає в забезпеченні реалізації других. Тобто характер, зміст і призначення процесуальних норм підпорядковані вимогам матеріальних норм і тому зумовлені ними та є похідними від них. Тож, не кожен дефект певного адміністративного акта, яким є й протокол про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Такий вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий».

При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого. Інакше кажучи, за принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування певного акта з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Що стосується призначення ОСОБА_1 покарання, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий суд наклав на останнього правомірне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, у строк, передбачений ст.38 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у відповідності до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП в даному випадку немає.

Разом з цим, судом було вірно встановлено, що відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ № 010926 та ААБ № 010927 від 08 серпня 2022 року ОСОБА_1 вчинив правопорушення 08 серпня 2022 року. 26 червня 2023 року, на момент розгляду справи закінчився строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 38 КупАП, у зв`язку з чим визнав останнього винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрив провадження у справі, звільнивши його від адміністративної відповідальності.

Щодо інших аргументів поданої апеляційної скарги, апеляційний суд не може не зауважити, що вони в даному випадку мають ознаки надмірного формалізму і не спростовують встановлені у справі фактичні обставини, зводячись до власного тлумачення положень закону, переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки, а отже й не є підставами для скасування вірного по суті судового рішення. Натомість винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень повністю знайшла своє підтвердження зібраними доказами, що містяться у матеріалах справи у відповідності зі ст. 251, 252 КупАП, і доводи апеляційної скарги не схиляють суд апеляційної інстанції до висновку про необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Слід також зазначити, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує, крім іншого, й положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Підсумовуючи викладене апеляційний суд вважає, що перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, а в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-4 КупАП та закриття провадження у справі за ст. 124, 122-4 КупАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КупАП, що цілком узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року). Тож, місцевим судом було прийнято правильне та обґрунтоване рішення стосовно винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, а тому оскаржувану постанову суду слід залишити без змін, а подану на неї апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Шкутової Я.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 червня2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-4 КупАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Слоквенко