Справа № 135/1200/23
Провадження № 3/135/499/23
ПОСТАНОВА

іменем України

04.10.2023 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2023 о 15 год 40 хв водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «TOYOTA AVENSIS», д.н.з. НОМЕР_2 , по вулицях Будівельників та Ентузіастів в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, не виконав вимогу про зупинку подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольорів та спеціальних звукових сигналів, чим порушив п. 2.4, 8.9 «б» Правил дорожнього руху.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, 07.09.2023 о 15 год 39 хв в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області по вул. Будівельників водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «TOYOTA AVENSIS», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на зміну світла). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На виклик до суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча неодноразово викликався та був належним чином повідомлений про час та місце розгляду.

При цьому, суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа "Каракуця проти України"). Однак, ОСОБА_1 до суду не прибув, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався.

За таких обставин, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також приймаючи до уваги, що участь особи при розгляді справ за ст.ст. 122-2 та 130 КУпАП не є обов`язковою, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі статтею 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 8 КУпАП України встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

По епізоду вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, вина останнього підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 181693 від 07 вересня 2023, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з яким ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватись, що зафіксовано відеозаписом.

Також до матеріалів долучено відео з відеорегистратора поліцейського автомобіля та нагрудної камери поліцейського, що було оглянуто судом та яке суд сприймає як належний доказ.

Так, на вказаних записах зафіксований факт не виконання водієм ОСОБА_1 , під час керування автомобілем марки «TOYOTA AVENSIS», д.н.з. НОМЕР_2 , вимоги про зупинку подану поліцейськими за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольорів та спеціальних звукових сигналів.

Суд зазначає, що на даних відеоматеріалах не зафіксовано будь-яких дій, які б виникали сумнів, що працівник поліції діяв у непередбачений законом спосіб.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п. 8.9 «б» Правил дорожнього руху, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

За таких обставин, вважаю доведеним те, що водій ОСОБА_1 не виконав вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

По епізоду вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина останнього підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 181692 від 07 вересня 2023, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з яким ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватись, що зафіксовано відеозаписом.

В долучених до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалах міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видане 07.09.2023 о 16 год 05 хв, з якого видно, що: у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на зміну світла; зазначено медичний заклад, в якому останньому пропонувалося пройти медичний огляд КП «Ладижинська міська лікарня»; вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в даному медичному закладі.

Також до матеріалів долучено відео з нагрудної камери поліцейського, що було оглянуто судом та яке суд сприймає як належний доказ.

Так на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовано в як ОСОБА_1 пропонувалося працівником поліції пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, на вказану пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 відмовився в категоричній формі. Також працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 наслідки такої відмови.

При цьому, вказаний запис не містить інформації, яка б вказувала на вчинення психологічного тиску або порушення права на захист, вчинених поліцейським відносно ОСОБА_1 . На ньому не зафіксовано будь-яких дій, які б виникали сумнів, що працівник поліції діяв у непередбачений законом спосіб.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції визначено ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема це: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено у п. 7 розділу III Інструкції.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення

огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням

технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування

таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про

адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння

і дії водія щодо ухилення від огляду.

Наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису, було роз`яснено ОСОБА_1 працівниками поліції.

Отже матеріали справи містять докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Свою позицію про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння останній чітко підтвердив працівнику поліції, що зафіксовано відеозаписом. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що в разі відмови від проходження огляду щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Суд наголошує, що адміністративне правопорушення за фактом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважається завершеним з моменту фіксації такої відмови.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд дослідивши докази, приходить до висновку, що викладене вище у сукупності, свідчить про порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Так як справи про вчинення ОСОБА_1 вищевказаних адміністративних правопорушень розглядаються одночасно, то вважаю за необхідне об`єднати справи про адміністративні правопорушення в одне провадження, присвоївши справі № 135/1200/23, та накласти стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, який відноситься до грубих порушень на транспорті та його підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника та майновий стан останнього, ступінь його вини. При цьому, судом враховується вік особи, його сімейний та майновий стан.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинення вказаного правопорушення накладається адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно довідки інспектора СРПП ВП № 3 Гайсинського РУП старшого лейтенанта поліції Бурлачука П.В. за останніх 12 місяців ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія отримував.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинення вказаного правопорушення накладається адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відтак, враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що слід накласти стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Призначення саме такого адміністративного стягнення на переконання суду є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн 80 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 36, 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя