Номер провадження: 33/813/1852/23
Номер справи місцевого суду: 509/4567/23
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Гуденка Д.О.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 вересня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винуватим у тому, що він 25.07.2023 р. о 08:40 год, по вул. Фруктова у смт. Авангард, Одеського району Одеської області, керував транспортним засобом MITSUBISHI, н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alkotest drager 6820, результат 0,67 проміле, тест № 408), чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною, при її ухваленні судом не досліджено всіх обставин справи, які мають суттєве значення для її правильного вирішення, зокрема, не враховано подані ним до суду першої інстанцїі заперечення по справі, в матеріах справи відсутній акт огляду, який, на його думку, має бути обов`язково долучений до протоколу як доказ правомірності проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння із зазначенням підстав (ознак) для такого огляду та його результатів.

Також зазначає, що за відсутності акту огляду при застосуванні приладу «Драгер» поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу та надає сертифікат відповідності, а також свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак будь-яких сертифікатів надано не було.

Крім того, вважає, що відеофіксація здійснювалась без урахування п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026.

Вказує, що у працівників поліції не було підстав для проведення огляду, оскільки після зупинки транспортного засобу поліцейські ознайомилися з його документами та одразу ж запропонували йому пройти тест «Драгер», не повідомивши підстави для вчинення таких дій, а також не було повідомлено жодну із ознак алкогольного сп`яніння, що вважає порушенням вимог Інструкції при проведенні огляду та складенні матеріалів.

Вважає, що суд першої інстанції за відсутності в матеріалах справи акту огляду та зазначених у протоколі ознак сп`яніння, а також сертифікату вимірювального приладу, який застосовувався, мав повернути матеріали справи на доопрацювання, після чого й вирішувати питання про притягнення до відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи своєї апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, особу, що з`явилася до судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції, під час якого поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, або у разі незгоди такої особи пройти вказаний огляд або у разі незгоди особи з результатами огляду огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Розділу І Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Розділу І Інструкції).

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306 (далі Правила, Правила ПДР), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Всі обставини правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та елементи складу даного правопорушення повинні встановлюватися та перевірятися доказами, наданими сторонами в даній справі, саме в ході її судового розгляду.

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 469301 від 25 липня 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 25.07.2023 о 08:40 год в смт Авангард вул. Фруктора Одеської області, Одеський район, керував транспортним засобом MITSUBISHI, н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alkotest drager 6820, результат 0,67 проміле, тест № 408, під відеозапис, чим порушено вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.4);

- роздруківкою результату тестування на алкоголь (газоаналізатора Alkotest drager 6820, тест № 408 ) від 25.07.2023, відповідно до якої вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 становить 0,67%о (а.с. 6);

- відеозаписом фіксації адміністративного правопорушення, доданим до протоколу (а.с. 8).

З відеозапису, здійсненого бодікамерою поліцейського, вбачається, що перед проходженням огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alkotest drager 6820, поліцейський пропонує ОСОБА_1 надати страховий поліс та повідомляє, що здійснюється відеофіксація (час відеозапису 0:24 хв., 0:50 хв.), після чого у поліцейського виникла підозра про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, йому повідомлено про наявність у нього ознаків алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей) і з цих підстав йому було запропоновано пройти на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгера або в закладі охорони здоров`я (час відеозапису 01:23 хв., 03:03 хв.) . ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу Драгер, за результатами якого встановлено цифровий показник 0,67 проміле в крові (час відеозапису 01:36 хв, 03:21 хв.). Поліцейський повідомив ОСОБА_1 про результат тесту, який є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністартивне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (час відеозапису 03:50 хв., 03:57 хв.). Процедуру проходження відповідного огляду на стан сп`яніння та його результати зафіксовані.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення написані власноручно ОСОБА_1 по суті порушення пояснення, у яких він вказав про те, що «вчора пив пиво, 25.07.2023 керував авто, з порушенням згоден».

Отже, пояснення ОСОБА_1 не містять незгоди останнього з результатами проведеного тесту, як і не містить такої незгоди додані до протоколу матеріали по документуванню адміністративного правопорушення, які складено відповідно до вимог статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 із наступними змінами, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376 з наступними змінами, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 із наступними змінами.

Написання власноруч того, що він вживав спиртні напої напередодні, 25.07.2023 керував авто та з порушенням згодний, ОСОБА_1 підтвердив в суді апеляційної інстанції.

Вважати, що працівники поліції діяли протиправно, немає підстав, оскільки їх дії не були оскаржені в установленому законом порядку, і з відео не вбачається порушення порядку складення протоколу.

Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, яким він керував, з огляду на те, що це не є порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП, яке тягне за собою недійсність доказів, в той час як дії працівників поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оскаржувались, незаконність дій працівників поліції не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу, внаслідок чого суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості їх врахувати. Крім того, неправомірність дій останніх не є предметом розгляду даного провадження.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність в матеріах справи акту огляду як доказу правомірності проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння апеляційний суд також до уваги не приймає, враховуючи наявність в матеріалах справи доказів у підтвердження факту керування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, зокрема, результатів тесту «Драгер» та відеозапису проходження такого огляду, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про ознаки алкогольного сп`яніння та за його згодою проведено огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора Alkotest drager 6820, за результатми якого встановлено зміст алкоголю в крові 0,67 проміле (час відезапису: 03:03 хв., 03:21 хв.).

Апеляційний суд також вважає помилковими твердження апелянта щодо неправомірності ненадання поліцейським сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку газоаналізатора, оскільки відповідно до пункту п`ятого розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 із наступними змінами, поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння.

З огляду на зміст відеозапису складення протоколу про адміністративне правопорушення, перед проведенням огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 такої вимоги не заявляв.

Докази про те, що застосований щодо нього засіб вимірювальної техніки не пройшов повірку чи відсутній сертифікат його відповідності в матеріалах справи відсутні.

Доводи ОСОБА_1 на те, що відеофіксація в порушення п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мают функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, здійснювалась небезперервно, а при першій спробі пройти тест прилад не дав результатів, не знайшли підтвердження під час розгляду справи та спростовані відеозаписом складення протоколу (час відеозапису: 03:21).

Апеляційний суд також відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неповернення судом першої інстанції матеріалів справи на доопрацювання з огляду на відсутність відповідних для цього підстав, а також на достатність в матеріалах справи зібраних у підтвердження вини ОСОБА_1 доказів.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і посилання заявника на неврахування судом першої інстанції поданих ним заперечень, оскільки як вбачається зі змісту постанови суду першої інстанції судом зазначено, що ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, заперечував проти обставин викладених у протокол про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова