Провадження № 33/801/941/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бернада Є. В.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2023 року про притягнення до адмініс-тративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за частиною першою статті 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 25 серпня 2023 року серії ААД № 431276, складеним о 23.13 годині у м. Вінниці по вул. Максимовича, 43-Б поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Олійником В. І., увечері 25 серпня 2023 року о 22.50 годині у м. Вінниці по вул. Максимовича, 43-Б водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Opel Astra», державний номер-ний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння водій відмовився на місці зупинки, що зафіксовано безперервною ві-деозйомкою нагрудними камерами поліцейських № 473369, № 4733,53. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожньо-го руху, за що відповідальність передбачена за частиною першою статті 130 КУпАП.

Крім того згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 28 серпня 2023 року серії ААБ № 117118, складеним о 18.05 годині у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 130-А поліцейським взводу № 1 роти № 4 баталь-йону УПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Білоусом В. В., увечері цього дня 28 серпня 2023 року о 17.50 годині у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 130-А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, ви-ражене тремтіння пальців рук. Від проходження у встановленому законом по-рядку огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився на міс-ці зупинки транспортного засобу. Зазначена подія за участі ОСОБА_1 за-фіксована безперервною відеозйомкою портативними відеореєстраторами № 462628 та № 468638. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за час-тиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 ве-ресня 2023 року матеріали справи № 127/26546/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного пра-вопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, об`єднані в одне провадження із матеріалами справи № 127/26550/23 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністратив-ного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Об`єднаній справі присвоєний єдиний унікальний номер 127/26546/23.

Наступною постановою судді Вінницького міського суду Вінницької об-ласті від 19 вересня 2023 року на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого час-тиною першою статті 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі нео-податковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 гривень судового збору.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопо-рушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, вчиненого 25 серпня 2023 року, суд вважав доведеним факт керування останнім транспорт-ним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Разом із тим суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність закриття на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за частиною пер-шою статті 130 КУпАП у частині діяння, що мало місце 28 серпня 2023 року.

Не погоджуючись загалом із постановою суду першої інстанції від 19 ве-ресня 2023 року про притягнення його до відповідальності, ОСОБА_1 ос-каржує вказану постанову в апеляційному порядку, просить її скасувати, прова-дження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністра-тивного правопорушення. Скаржник вважає оскаржувану постанову винесеною за невідповідності висновків суду обставинам справи, неналежного досліджен-ня обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального пра-ва. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначає про відсутність належних доказів, які б підтверджували законність зупинки керованого ним транспортного засобу, адже підстави зупинки поліцейським йому не були пові-домлені, а також посилається на відсутність доказів керування ним транспорт-ним засобом, оскільки долучений до справи відеозапис не підтверджує руху йо-го транспортного засобу та узагалі є неповним. Скаржник звертає увагу на від-сутність у матеріалах справи акту тимчасового затримання автомобіля чи пере-дачі його уповноваженій особі, автомобіль залишився стояти на проїжджій час-тині дороги, заважаючи руху інших транспортних засобів. Також відсутні дока-зи відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, що викликає сум-нів у законності дій поліцейського. Крім того поліцейський вимагав аби ОСОБА_2 поїхав з ним на черговий виклик перед комендантською годиною, не складаючи при цьому протокол про застосування обмежувального заходу адмі-ністративного примусу, та, власне, сам протокол про адміністративне правопо-рушення, який мав би бути складений одразу після відмови від проходження огляду. Однак поліцейські, не маючи наміру складати протокол про адміністра-тивне правопорушення, затримали ОСОБА_1 без оформлення протоколу затримання. Також скаржник зазначає, що час заповнення протоколу не співпа-дає з часом, зафіксованим нагрудною камерою поліцейського.

Заслухавши пояснення по апеляційній скарзі особи, яка притягнута до ад-міністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ретельно дослідивши матері-али справи щодо нього про адміністративне правопорушення, переглянувши її у межах доводів та вимог апеляційної скарги, переглянувши у судовому засі-данні відеозаписи з нагрудних камер поліцейських по обох епізодах за участі скаржника, додані до матеріалів справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Зі змісту апеляційної скарги убачається, що постанова судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2023 року у частині закриття на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП щодо діяння, яке мало місце 28 серпня 2023 року та відображене у протоколі про ад-міністративне правопорушення серії ААБ № 1171118, останнім не оскаржуєть-ся, тому підстав вважати її незаконною та необґрунтованою у цій частині немає.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адмі-ністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясу-вання обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання ухваленої постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до норм статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністра-тивне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення-ми особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при роз-гляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішен-ня справи.

На виконання приписів частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не об-межений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде вста-новлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місце-вого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно із пунк-том четвертим частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апе-ляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити поста-нову суду першої інстанції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відпо-відальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольно-го, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вжи-вання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з ме-тою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швид-кість реакції.

Ураховуючи склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, обєктивна сторона цього правопорушен-ня полягає у керуванні транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у передачі керування транс-портними засобами особі, яка перебуває у стані такого спяніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Відповідно до пункту другого розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спя-ніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 ро-ку за № 1413/27858, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних за-собів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної по-ліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно із ознаками такого стану.

Пунктами третім та четвертим розділу І цієї Інструкції визначені ознаки алкогольного спяніння, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка змі-на забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обста-новці, у той час як ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуван-ня під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння ( крім запа-ху алкоголю з порожнини рота ); звужені чи дуже розширені зіниці, які не ре-агують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан спяніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволе-них до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держспожив-стандартом або лікарем закладу охорони здоровя ( пункт шостий розділу І Інс-трукції ).

Відповідно до пункту дванадцятого згаданої вище Інструкції у разі наяв-ності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані нарко-тичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що зни-жують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті чет-вертому розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до най-ближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом восьмим Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи ін-шого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижу-ють увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого по-становою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 ( зі змі-нами ), передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від прове-дення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свід-ків або за умови фіксації події спеціальними технічними приладами складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`я-ніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із матеріалів цієї справи, зокрема, протоколу про адміністративне право-порушення від 25 серпня 2023 року серії ААД № 431276, убачається, що 25 серпня 2023 року о 22.50 годині у м. Вінниці по вул. Максимовича, 43-Б водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Astra», державний номер-ний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження у встановленому законом порядку огляду водій відмовився на місці зупинки під час безперервної відеофіксації нагрудними ка-мерами поліцейських № 473369, № 473353, допустивши таким чином порушен-ня вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху. До протоколу про адміністра-тивне правопорушення додане направлення водія транспортного засобу до ме-дичного закладу на огляд з метою виявлення стану сп`яніння у зв`язку із вияв-леними ознаками сп`яніння: поведінка, яка не відповідає обстановці, непри-родна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Також до протоколу доданий рапорт поліцейського, яким складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого під час несення служби у м. Вінниці по вул. Максимовича, 43-Б за порушення Правил дорожнього руху був зупинений транспортний засіб «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування із водієм були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходжен-ня у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння водій відмовився на місці зупинки, що підтверджується безперервною відеофіксацією портатив-ними відеореєстраторами № 473353, № 473369. У рапорті зазначено, що транс-портний засіб залишений на місці зупинки без порушень Правил дорожнього руху.

До матеріалів адміністративної справи доданий відеозапис з нагрудної ка-мери поліцейського, яким зафіксована подія 25 серпня 2023 за участі ОСОБА_1 , із котрого убачається пропозиція поліцейського водію пройти огляд на стан сп`яніння у зв`язку із виявленими та оголошеними йому ознаками такого стану та однозначна відмова ОСОБА_1 від проходження огляду.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні 25 серпня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що його ви-на цілком доведена матеріалами справи. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксований відповідними, належними достовірними та достатніми доказами, які узгоджуються між собою та є під-твердженням наявності у діях останнього складу адміністративного правопору-шення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, яке виразилося у його відмові як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За викладених фактичних, об`єктивних обставин цієї справи з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній постанові суду першої інс-танції від 19 вересня 2023 року, слід погодитися, оскільки вони є правильними, дослідженими в установленому порядку, справедливими. Проте резолютивна частина постанови підлягає частковій зміні, оскільки суддею суду першої інс-танції не конкретизовано, по якій із двох подій ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Оскаржуючи постанову суду, скаржник вказує на недоведення факту керу-вання ним транспортним засобом, тієї обставини, що автомобіль перебував у русі на момент його зупинки поліцейськими. Проте апеляційний суд вважає та-кі доводи необ`єктивними, такими, що суперечать особистим висловлюванням ОСОБА_1 та поліцейських, відображеним завдяки засобам відеофіксації та цілком спростовуються цим беззаперечним доказом. Зрештою такі аргументи ОСОБА_1 суперечать іншим аргументам його ж апеляційної скарги, зо-крема, стосовно небажання продовжувати рух автомобілем додому.

ОСОБА_1 також вказує у скарзі про неналежність як доказу відеоза-пису з нагрудних камер поліцейських через неспівпадіння часу події на відео-записі з нагрудної камери поліцейського та часу події, вказаному у протоколі про адміністративне правопорушення. Однак певна розбіжність у часі відеоза-пису з нагрудної камери поліцейського та зазначеного у протоколі є зовсім не-значною та може визначатися як невірно виставленим показчиком часу на на-грудній камері, так і опискою працівника поліції. Дана обставина не може бути самостійною підставою для спростування чи заперечення як об`єктивного фак-ту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, зазначе-ним не спростовуються висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржува-ній постанові, а відтак вказане скаржником не впливає на результат розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими законодавства унаслідок відсутності у матеріалах справи акту тимчасового затримання авто-мобіля та не складання протоколу про затримання ОСОБА_1 на увагу не заслуговують, оскільки вони є наслідком хибного розуміння особою норм адмі-ністративного права, їх побутового тлумачення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102 затверджений Порядок тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, який визначає процедуру тимчасового затримання транспортних засобів працівни-ками уповноважених підрозділів Національної поліції, зберігання таких транс-портних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, а також їх повернення. Згідно із пунктом другим та абзацом другим пункту 2-1 цього Порядку тимча-сове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським у разі наяв-ності у нього підстав вважати, що водієм вчинене порушення, зокрема, частини першої статті 130 КУпАП, шляхом його блокування або доставлення для збері-гання на спеціальний майданчик чи стоянку; тимчасове затримання транспорт-ного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку проводиться виключно за умов, що розміщення такого транспорт-ного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу без-пеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зу-пинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, або на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснаще-них електричними двигунами ( одним чи кількома ). Однак жодних доказів про наявність умов для затримання поліцейськими керованого ОСОБА_1 транспортного засобу матеріали справи не містять, автомобіль скаржника за-триманий не був правомірно, тому апріорі акт затримання автомобіля, як про це вказує скаржник, складений бути не міг.

Щодо твердження ОСОБА_1 про його безпідставне адміністративне затримання, то належить вказати, що адміністративне затримання є заходом за-безпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який полягає у тимчасовому обмеженні свободи пересування і місцезнаходження та застосовується у разі, коли інші заходи адміністративного припинення неефек-тивні для забезпечення належного виконання провадження у справі про адмі-ністративне правопорушення і забезпечення притягнення правопорушника до відповідальності. Натомість із матеріалів справи, долученого до справи відеоза-пису не убачається, що до ОСОБА_1 застосовувалися заходи адміністра-тивного затримання у розумінні норм КУпАП, відповідно протокол про адмі-ністративне затримання не оформлявся.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних вис-новків суду першої інстанції, наведених в оскаржуваній постанові суду від 19 вересня 2023 року, оскільки вина ОСОБА_1 як правопорушника у вчи-ненні 25 серпня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, цілком доведена сукупністю матеріалів справи та зібраними у ній доказами.

Окремо убачається доцільним звернути увагу на те, що неодноразово поси-лаючись на невідповідність дій поліцейських вимогам чинного законодавства, ОСОБА_1 разом із тим, підписуючи протокол про адміністративне пра-вопорушення, будь-яких зауважень стосовно правоохоронців не висловив; їхні дії в установленому порядку ним не оскаржувалися.

Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене у статті 6 цієї Конвенції, згідно із пунктом першим якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і без-стороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про вико-нання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейсь-кого суду як джерело права.

Вимога пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і осно-воположних свобод щодо обґрунтування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року; Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року ). Стаття 6 Конвенції також не встановлює пра-вил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання у першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішен-ня національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови у прийнятті саме тих доказів і дово-дів, які є важливими тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи у цілому та об`єктивно не свід-чать про порушення судом першої інстанції при розгляді адміністративної спра-ви стосовно ОСОБА_1 норм матеріального чи процесуального права, не спростовують правильний висновок судді суду першої інстанції щодо його ви-нуватості, оскільки його вина у вчиненні 25 серпня 2023 року адміністратив-ного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи. З урахуванням наведеного посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі апеляційний суд визнає необґрунтованими та не знаходить законних підстав для їх задо-волення. Апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що розгляд адмі-ністративної справи відносно ОСОБА_1 здійснений судом першої інстан-ції ґрунтовно, об`єктивно, неупереджено та справедливо, у послідовний спосіб, із застосуванням виключно правового підґрунтя визначеної КУпАП процедури.

Разом із тим, надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові суду від 19 вересня 2023 року, слід зазначити, що суд першої інстанції, дійшовши висновку про закриття на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП стосовно його діяння, що мало місце о 17.50 годині 28 серпня 2023 року на Хмельницькому шосе, 130А у м. Вінниці, у той же час жодним чином не вказав про таке своє рішення у резолютивній частині оскаржуваної поста-нови, що у свою чергу порушує права особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, створює невизначеність прийнятого судом рішення та не від-повідає вимогам КУпАП.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції від 19 вересня 2023 року підлягає зміні у резолютивній частині шляхом її доповнення відповідним абзацом другим.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов переконання, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а оскар-жувана постанова судді суду першої інстанції - зміні.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити част-ково.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2023 року змінити, виклавши абзац перший у наступній редакції.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні 25 серпня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною пер-шою статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави у розмірі 1000 ( однієї тисячі ) неоподатковуваних мі-німумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень ( сімнадцять тисяч гривень 00 коп. ), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Доповнити резолютивну частину постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2023 року абзацом другим такого змісту: «Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за частиною першою статті 130 КУпАП стосовно події, що сталася о 17.50 годині по вул. Хмельницьке шосе, 130-А у м. Вінниці 28 серпня 2023 року, закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного пра-вопорушення».

У решті постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною, касаційному оскарженню вона не підлягає.

Суддя

Вінницького апеляційного суду Т. О. Денишенко