Справа № 358/1587/23 Провадження № 3/358/885/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, Київської області, громадянина України, українця, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, командир 1 взводу 1 роти батальйону розмінування військової частини НОМЕР_1 , посвідчення офіцера серії НОМЕР_2 , видане 22.05.2023 року т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , якому у відповідності зі ст. 268 КпАП України роз`яснені його права, -

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

24 вересня 2023 року о 22 годині 45 хвилин, в особливий період, який настав з моменту введення Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ воєнного стану, був виявлений військовослужбовець, командир 1 взводу 1 роти батальйону розмінування військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 на території за адресою: АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду в Миронівській опорній багатопрофільній лікарні на стан сп`яніння під супроводом посадової особи заступника командира батальйону розмінування з тилу ОСОБА_3 ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

В судовому засіданні особа, щодо якої складеного протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не визнав своєї вини та надав наступні пояснення. 24.09.2023 року він спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пішли з дозволу заступника командира ОСОБА_3 на річку, щоб відпочити, оскільки цей день був вихідним у його графіку. Ввечері, повернувшись із відпочинку він після 22 години ліг спати. О 22 годині 40 хвилин його розбудив телефонний дзвінок від заступника командира ОСОБА_3 , який наказав йому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зайти в канцелярію. З`явившись до канцелярії, ОСОБА_3 усіх їх трьох запитав: «Чи вживали вони алкоголь?». Потім, ОСОБА_3 запропонував йому проїхати до медичного закладу, а саме до Миронівської лікарні для проведення освідування у встановленому законом порядку на виявлення факту вживання алкоголю. Але він особисто відмовився, оскільки алкоголю того дня не вживав, тому вважав, що не було потреби їхати до лікарні. Написавши в канцелярії в присутності ОСОБА_3 та командира ОСОБА_6 пояснення, він пішов спати. Після цього ніяких документів не підписував, йому нічого не роз`яснювали та лише в суді він дізнався, що за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, настає також адміністративна відповідальність, як і за перебування в стані алкогольного сп`яніння. Пояснив, що алкоголь не вживав, вважає, що звинувачення керівництва відносно нього у вживанні алкоголю було зроблено через предвзятого ставлення до нього та інших командирів.

Представник військової частини заступник командира батальйону розмінування з тилу ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив суду, що дійсно 24.09.2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували з його дозволу на відпочинку біля річки. Близько обіду, до нього подзвонив ОСОБА_5 та повідомив, що вони втрьох будуть вживати алкогольні напої, на що він дану інформацію серйозно не сприйняв, оскільки порахував її за жарт. Ввечері, після вечірнього шикування, він подзвонив ОСОБА_7 та запросив ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до себе в канцелярію, щоб перевірити чи вживали вони алкогольні напої протягом дня, оскільки о 20.00 годині на нараді ОСОБА_7 себе поводив неадекватно. Коли вони всі втрьох прийшли, то він напряму запитав: «Ви вживали алкоголь?», на що ОСОБА_7 відповів: «Так, вживали, ви ж дозволили». Після цих слів він відразу повідомив про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим попросив його проїхати до лікарні для проходження медичного огляду. Від проходження медичного огляду ОСОБА_1 відмовився, посилаючись на те, що у стані алкогольного сп`яніння він не перебував. Факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_8 не заперечував та відмовився від огляду в присутності свідка ОСОБА_6 , а тому на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-20 ч.3 КУпАП. Додатково зазначив, що дозволу на вживання алкоголю він не давав.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, показання свідка, прихожу до наступних висновків.

Так, згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-Х11 зі змінами: особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з воєнною агресією російської федерації проти України запроваджено воєнний стан, який на даний час неодноразово продовжений.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 25.09.2023 №518, військовослужбовець ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем в особливий період, а саме під час воєнного стану, був виявлений на території за адресою: АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються актом відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за № 149 від 24.09.2023 та іншими письмовими матеріалами справи.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на даний час продовжено.

Із витягу з наказу № 169 від 01.06.2023 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 , підполковника ОСОБА_10 вбачається, що молодшого лейтенанта ОСОБА_1 з 01 червня 2023 року прийнято на посаду командира 1 взводу розмінування 1 роти розмінування батальйону розмінування військової частини НОМЕР_1 .

Із акту № 149 про відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння від 24.09.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 перебував у визначеному місці розташування підрозділу за адресою: Київська область, с. Розкопанці на території ППД в/ч НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчили наступні ознаки: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. В зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за направленням військової частини у супроводі заступника командира батальйону розмінування з тилу в/ч НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_3 в КНП «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня», однак ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідному медичному закладі відмовився.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом Т0930 № 518 про військове адміністративне правопорушення від 25.09.2023; актом № 149 від 24.09.2023 про відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння; витягом з наказу № 169 від 01.06.2023; письмовими поясненнями заступника командира батальйону розмінування з тилу ОСОБА_3 від 25.09.2023; письмовими поясненнями заступника командира батальйону розмінування ОСОБА_6 від 25.09.2023; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.09.2023, в яких він зазначає, що від проходження на стан алкогольного сп`яніння відмовляється.

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за фактом, викладеним у протоколі про військове адміністративне правопорушення № 518 від 25.09.2023 року.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою посадовою особою, зміст його вимогам відповідає ст. 256 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі, під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, суддя приходить до висновку, що він винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 , висловлені ним у судовому засіданні щодо невизнання своєї вини, розцінюються судом як спосіб самозахисту з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, долученими до матеріалів справи, та поясненнями свідків. Будь-яких доказів щодо відсутності у діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суддею не встановлено та ОСОБА_1 не надано.

Санкція частини третьої статті 172-20 КУпАП передбачає накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КпАП України, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно статті 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно статті 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини справи, та зважаючи на те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено санкцією ст. 172-20 ч. 3 КУпАП.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності до вимог п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір, в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 172-20 ч. 3, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UА0010750, Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, посвідчення офіцера серії НОМЕР_2 , видане 22.05.2023 року т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (Стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження №61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Головуючий: суддя К. С. Романенко