Номер провадження: 33/813/1490/23
Номер справи місцевого суду: 521/6046/23
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Долгової В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мартинюк Юлія Сергіївна на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серіїААД №070677 від 07 січня 2023 року, вбачається, що 07 січня 2023 року об 13 годинні 10 хвилин в м. Херсон, вул. Потьомкінська б. 59-55, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, не стійка хода. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився на місці події, що зафіксовано на б/к №471350, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,0 гривень (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 гривень (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мартинюк Ю.С., подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі, оскільки вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Крім того просив суд поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що при винесенні оскаржуваної постанови ОСОБА_1 присутній не був, в матеріалах справи відсутні відомості про направлення оскаржуваної постанови або вручення її під розписку ОСОБА_1 . 12.07.2023 захисник Волковича С.О. ознайомилась із матеріалами адміністративної справи, апеляцію подано в десятиденний строк з моменту ознайомлення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що поліцейським не було запропоновано проходження огляду за допомогою алкотестеру «Драгер» та відповідно до пункт 12 розділу II Інструкції № 1452/73 від 09.11.2015, якою поліцейський зобов?язаний направити особу до найближчого закладу охорони здоров?я для проходження медичного огляду.

Зазначає, що обов?язок поліцейського доставити порушника до медичного закладу передбачений частинами 3, 4 статті 266 КУпАП, пункту 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров?я № 1452/73 від 09.11.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, пункт 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Вважає, що поліцейський має право скласти протокол на місці зупинки за наявності двох свідків у тому разі, коли водій пройшов огляд із застосуванням спеціального приладу та згоден із результати такого огляду та саме в закладі охорони здоров?я в присутності двох свідків, коли порушник відмовився проходити медичний огляд.

Посилається на те що судом залишено поза увагою, той факт, що поліцейськими не доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу, що передбачено частиною 3 статті 266 КУпАП, пункт 6 Порядку № 1103 від 17 грудня 2008 пункт 7 розділу 1, п. 9, 12 розділу II Інструкції, а складено протокол на місці зупинки, що є порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності та тягне закриття провадження в адміністративній справі за відсутністю складу події адміністративного правопорушення.

Вважає, що відмова водія від проходження огляду на стан сп?яніння на місці, ще не є діями водія, з яких вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП (відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп?яніння). Подія та склад адміністративного правопорушення виникає тільки у разі відмови водія пройти огляд на стан наркотичного сп?яніння у медичному закладі та дає право поліцейському скласти адміністративний протокол.

Також зазначає, що в порушення вимог статей 260, 266 КУпАП поліцейськими не забезпечено було унеможливлення керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та ахисник ОСОБА_2 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_2 про слухання справи, яка призначена на 11.10.2023 року. Отже, повідомлення представника учасника справи вважається повідомленням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 294 неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено, що оскаржувана постанова Малиновського районного суду м. Одеси була постановлена 11 квітня 2023 року за відсутності ОСОБА_1 11 липня 2023 року представник ОСОБА_1 захисник Мартинюк Ю.С. ознайомилася з матеріалами справи та 20 липня засобами поштового зв`язку звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про направлення копії постанови ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтованим, причини пропуску строку поважними, тому строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року підлягає поновленню з метою доступу до правосуддя.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №070677 від 07 січня 2023 року, складений відносно водія ОСОБА_1 згідно якого 07 січня 2023 року об 13 годинні 10 хвилин в м. Херсон, вул. Потьомкінська б. 59-55, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, не стійка хода. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився на місці події, що зафіксовано на б/к №471350, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,0 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 гривень.

Вирішуючи питання про наявність в діях особи, відносно якої складено протокол, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходив з того, що останній притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, зазначивши, що вина особи у скоєнні вищевказаного правопорушення підтверджена сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком суду, оскільки він ґрунтується на вимогах закону та відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими , що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 2, 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Інструкції).

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №070677 від 07 січня 2023 року, від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився.

Обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери БК 471350, використання якої передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію»

Так, з наведеного відеозапису вбачається, що працівниками поліції у водія транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter», державний номер НОМЕР_1 , якого ідентифіковано як ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився (відеофайл ОСОБА_1 НОМЕР_2 , відеозапис з БК 471350 час 13:30:34), при цьому факт керування транспортним засобом не заперечував. У зв`язку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП настали в момент його фактичної відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що даючи оцінку вказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся та що поліцейськими було порушено процедуру складання протоколу спростовуються матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Отже, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, слід дійти висновку, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 7, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мартинюк Юлія Сергіївна на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Н.В. Стахова