Справа № 346/4025/23
Провадження № 3/346/2086/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Беркещук Б.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Коломийського районного відділу поліції в Івано-Франівській області ГУНП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , вчинив дрібне хуліганство при таких обставинах.

04.07.2023 р. близько 18:30 год. в м.Коломия пл.Привокзальна 10, гр. ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, а саме нецензурно лаявся, шарпав за одяг, ображав ОСОБА_2 чим вчинив дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян, відповідальність за яке передбачена статтею 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, та пояснив суду, що 04.07.2023 р. близько 17 години, він ремонтував велосипед у підвалі. Вказав, що виходячи з підвалу, закривав двері на замок і до нього підійшов ОСОБА_3 з своєю дружиною, почав його виганяти та висловлюватись нецензурною лайкою, шарпав за одяг, в подальшому притиснув його до стіни, вдарив долонею в обличчя та копнув ногою. Зазначив, що задля своєї безпеки почав чинити опір ОСОБА_3 . Даний конфлікт виник через ниприязні відносини ОСОБА_3 з його, ОСОБА_1 , батьками. Підтримав клопотання адвоката Тарасенко В.С. про закриття даної справи на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його ОСОБА_1 діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України.

Представник особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Тарасенко В.С. подав до суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення мотивувавши тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не доведена жодним належним та допустимим доказом. Зокрема, твердження про вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, зафіксоване у протоколі про адміністративне правопорушення, ґрунтується виключно на поясненнях ОСОБА_2 , у якого склалися стійкі неприязні відносини із батьками ОСОБА_1 через вимогу останніх надати звіт діяльності ОСББ, у якому ОСОБА_2 здійснює повноваження заступника голови правління. В той же час, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, зокрема, покази свідків, матеріали фото та відеозйомки, аудіо записи, тощо, які би свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Крім того відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.07.2023, ОСОБА_2 заявив лише про те, що між ним та ОСОБА_1 відбулася шарпанина, при цьому будь-яких даних, які би свідчили про заподіяння йому фізичної або майнової шкоди ним у протоколі не зазначено, а відповідні графи протоколу не заповнені. Крім того, відповідно до пояснення ОСОБА_2 конфлікт відбувся безпосередньо у підвалі будинку, а згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.07.2023 - біля цього приміщення, в той час як протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить жодних даних щодо місця вищевказаної події. Під час вказаного конфлікту ОСОБА_2 ображав ОСОБА_1 нецензурною лайкою та шарпав останнього за одяг, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 992499 від 18.07.2023, копія якого долучена до вказаного клопотання. В судовому засіданні вказане клопотання підтримав та просив провадження по справі № 346/4025/23 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Окрім того, ОСОБА_4 подав до суду клопотання/заяву, в якій просив розглянути дану справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Від потерпілого ОСОБА_2 на адресу суду надійшла письмова заява, в якій потерпілий повідомив, що 04.07.2023 р. близько 18:30 год. він зі своєю дружиною спустився до підвального приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В то час, там (у підвалі) перебував ОСОБА_1 який закривав двері. ОСОБА_2 попросив ОСОБА_1 залишити двері відкритими, щоб мати можливість зати у приміщення. В цей момент ОСОБА_1 з незрозумілих для нього причин, схопив його за футболку і почав шарпати, чим спричинив конфлікт. Вважає винуватим ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушенн.

В судове засідання викликався працівник Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Габорак М.В., про дату, час та місце розгляду даної справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань та заперечень не подав.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими нормами та іншими соціальними (моральними) нормами система відносин, що складаються в громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ, організацій.

Громадське місце частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Не відносяться до громадських місць, де громадський порядок може бути порушений: житло (приватні будинки, квартири, місця загального користування в багатоповерхівках), виробничі приміщення, приміщення закритого типу тощо. Правильне розуміння громадського місця має практичне значення для юридичної кваліфікації правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, беручи до уваги Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, не вважаються такими, що вчинені у громадських місцях, кримінальні правопорушення, що скоюються протягом тривалого часу (продовжувані кримінальні правопорушення), та кримінальні правопорушення, вчинені у приміщеннях, відведених для проживання (хоча б тимчасово), і тих, які виконують функції житла (власні домоволодіння, квартири, жилі кімнати будівель та приміщень готелів, гуртожитків, санаторіїв, пансіонатів, профілакторіїв, будинків відпочинку, кемпінгів), учинені в місцях загального користування за місцем проживання, на сходах, сходовій клітці, на горищах, у підвалах, ліфтах жилих будинків, учинені на території підприємств, установ та організацій (незалежно від обмеження до них доступу адміністрацією), крім випадків, коли особи, які знаходяться у вказаних місцях, своїми неправомірними діями порушують інтереси сторонніх осіб (наприклад особа, перебуваючи на балконі чи у вікні квартири, викрикує непристойні слова або своїми діями порушує спокій громадян).

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а тож підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства, є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У той же час процесуальне законодавство ґрунтується на доказах, які мають бути належними та допустимими, тобто мають містити інформацію щодо предмета доказування.

Під час розгляду справи судом не встановлено, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, зокрема те, що його дії були направлені саме на порушення громадського порядку та спокою громадян у громадському місці.

У цій справі в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито вказаної диспозиції ст.173 КУпАП щодо порушення саме громадського порядку та спокою громадян.

Таким чином, обставини викладені у протоколі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого 173 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення

За таких обставин, суд доходить висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, і відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України.

Керуючись ст.ст.283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя Беркещук Б. Б.