Справа № 347/2296/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., з участю ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського районного відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працює ст. ДОП Косівського РВП ГУНП

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

28.08.2023 року до Косівського районного суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 252399 від 26.08.2023 року, щодо ОСОБА_1 , який порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Правопорушення вчинено за наступних обставин.

26.08.2023 року об 11:30 год. В с. Черганівка, по вул. Косівська, водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом допустив зіткнення із Toyota corolla, д.н.з НОМЕР_1 після чого покинув місце події, до якої був причетний.

В судовому засіданні ОСОБА_1 ствердив, що дійсно в той день була дорожньо-транспортна пригода за його участю. Після ДТП, він та інший учасник ДТП домовились про врегулювання питання щодо відшкодування шкоди в добровільному порядку. Однак в цей час, поруч проїжджав місцевий активіст ОСОБА_2 , який зупинився та почав його ображати нецензурними словами, обзивати, знімати ДТП на мобільний телефон. При цьому, вказаний активіст почав також ображати і пасажирів, які були разом з ним в авто. Своїми діями ОСОБА_3 провокував ОСОБА_1 на конфлікт. Щоб не допустити ескалації конфлікту, ОСОБА_1 відійшов від місця ДТП, та зупинився на місці близько 400 метрів, де чекав приїзду працівників поліції.

Свідок ОСОБА_4 зазначив, що в той день їхав купляти поросята на базар, та попросив ОСОБА_1 щоб він допоміг привезти їх в село. Під час того, як вони поверталися додому, сталася дорожньо-транспортна пригода. Однак обидва водії, домовилися про мирне врегулювання питання відшкодування шкоди. В цей час на місці події з`явився, агресивний чоловік, ОСОБА_3 , який почав ображати та обзивати ОСОБА_1 , а також його (свідка ОСОБА_4 ). Активіст погрожував військовими повістками, знімав все на відео. Щоб уникнути конфлікту, ОСОБА_1 відійшов в сторону десь на 400-500 метрів, та стояв на мості, і курив, чекав приїзду працівників поліції.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердила, що в той день разом із чоловіком, поїхала на базар, щоб купити поросят. Назад їх відвозив ОСОБА_1 , з яким вони є односельчанами. По дорозі назад, дійсно відбулася дорожньо-транспортна пригода. Оскільки пошкодження в транспортних засобів були незначні, сторони домовлялися вирішити питання відшкодування в добровільному порядку, за взаємною згодою. Однак в цей час з`явився, агресивний чоловік, який почав все знімати на відео, та ображати оточуючих. Вказаний чоловік на ім`я ОСОБА_2 , ображав та обзивав ОСОБА_6 , а також її чоловіка ОСОБА_7 . До приїзду працівників поліції ОСОБА_1 перебував на місці пригоди, лише коли був активіст ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відійшов на певну відстань до моста, і курив там.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , показання свідків, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення, додані наступні докази:

- копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №252400, від 26.08.2023 року складеного щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.2).

- копія схеми місця ДТП, яка сталася 26.08.2023 року об 11 год. 30 хв. в с. Черганівка, по вул. Косівська, яка містить відомості про ділянку дороги, де сталася ДТП, інформацію про розташування транспортних засобів під час ДТП, стан покриття проїзної частини, відомості про освітлення місця ДТП, дані про пошкодження які отримали транспортні засоби. Зазначена схема підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди (а.с.3);

- копія письмових пояснень ОСОБА_1 про те, що 26.08.2023 року в с. Черганівка, не врахувавши дорожньої обстановки, здійснив із попутнім автомобілем зіткнення. Після ДТП вийшовши з автомобіля переконався, що зі всіма учасниками дорожньої пригоди все гаразд. Однак в цей час на місці події прибув місцевий активіст ОСОБА_10 , який почав знімати все на мобільний телефон, обзивати його нецензурними словами, та провокував щоб вивести із себе. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просто відійшов в сторону (а.с.4).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками міліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 122-4 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа була водієм або іншим учасником дорожнього руху, була причетною до дорожньо-транспортної пригоди та залишила місце цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Працівниками поліції до протоколу не додано жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.

Більше того, як вбачається зі схеми ДТП, копії письмових пояснень ОСОБА_1 долучених до матеріалів справи, а також із усних пояснень, наданих ОСОБА_1 в суді безпосередньо під час розгляду справи, ОСОБА_1 визнав факт вчинення ним ДТП, не покидав місце ДТП, а відійшов на певну відстань, щоб уникнути конфлікту з агресивним активістом. Вказаний факт, також підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки.

Крім того, суд звертає увагу, всі документи підписані ОСОБА_1 та складені за його участю в день ДТП, що також спростовує факт, вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого законодавства, покладено на працівника поліції як на суб`єкта владних повноважень.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи, прирівнюється до доведеної невинуватості цієї особи.

За вказаних вище обставин, факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є недоведеним.

Отже, коли вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Ю. С. Кіцула