Справа № 438/1437/23
Провадження № 3-зв/438/13/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

13 жовтня 2023 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Пантелєєв Д.Г., розглянувши заяву адвоката Романського С.І. про відвід судді Слиша А.Т.

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Бориславського міського суду Львівської області Слиша А.Т. перебувають матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

11 жовтня 2023 року захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокатом Романським С.І. до суду було подано заяву про відвід судді. Заява мотивована тим, що суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т. здійснює розгляд інших справ, а саме, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУНП у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, та кримінального провадження стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 369 КК України, які взаємопов`язані між собою. А відтак, вищезазначені обставини викликають у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника сумніви в неупередженості та в об`єктивності вказаного судді під час розгляду та вирішення даної справи, та що вищевказані обставини призведуть до порушення права особи на справедливий та безсторонній суд.

Вирішуючи питання щодо заявленого відводу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст.ст.126,129 Конституції України).

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, у випадку, якщо санкції за адміністративні правопорушення є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, вимоги до його судового розгляду мають відповідати гарантіям та стандартам, встановленим Конвенцією, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» від 21.02.1984 року (пп. 52-54), «Лауко проти Словаччини» від 02.09.1998 року (пп. 56-59), ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» від 17.11.2009 року).

Беручи до уваги, практику Європейського суду з прав людини, у зв`язку з відсутністю у нормах Кодексу України про адміністративні правопорушення процедури вирішення питання про відвід судді, судом застосовуються норми Кримінального процесуального кодексу України за аналогією закону.

Так, статтею 75 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді справи, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача. 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробацїї, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник. 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження. 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи..

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартыненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відповідно до п.4 ч.1ст,75КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Положеннями ст.245 КУпАП визначено, що одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи, з метою недопущення від учасників процесу будь-яких сумнівів щодо упередженості та необ`єктивності розгляду даної справи суддею.

Стаття 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики ЄСПЛ, яка має застосовуватися національними судами, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь- який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Як вказано в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006, відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49).

Таким чином, наявність безсторонності визначається фактором, чи забезпечені судом умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Згідно п. 53 вказаного рішення ЄСПЛ важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland)).

Приймаючи до уваги доводи заяви про відвід, суддя вважає їх слушними, та вважає, що для виключення будь-яких сумнівів в неупередженості та безсторонності судді Слиша А.Т. під час розгляду даного провадження, заяву про відвід слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 245, 283, 284 КУпАП, ст. ст. 75, 76, 80-82КПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Заяву захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Романського Сергія Івановича про відвід судді Бориславського міського суду Львівської області Слиша Андрія Теодоровича у справі №438/1437/23 провадження №3/438/651/2023 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - задовольнити.

Передати справу про адміністративне правопорушення № 438/1437/23 до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Пантелєєв Д.Г.