ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Грачова М.С., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Грачова М.С.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 років. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 10 червня 2023 року о 21 годині 38 хвилин у м. Дніпрі по вул. Янтарній, біля буд. 69 керував транспортним засобом ВАЗ21011 д.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, 27.01.2023 року постановою серії БАД 688150 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат Грачов М.С., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги адвокат обґрунтовує тим, що рішення суду незаконне, та підлягає скасуванню.

Вказує, що судом не було враховано покази ОСОБА_1 , який пояснив що не керував транспортним засобом, а лише перебував в автомобілі свого знайомого та лагодив проводку в автомобілі.

Автомобіль був припаркований на тротуарі біля будинку, двигун був вимкнутий.

Зазначив, що працівник поліції підійшли до ОСОБА_1 , коли той перебував біля автомобіля та просили надати документи.

Вказав, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вірно було зазначено адресу знаходження автомобіля.

Суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , проігнорував клопотання про відкладення розгляду справи та не переглянув відеозапис з бодікамери.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвокат Грачов М.С. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими/ в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №263534 від 10.06.2023 року, згідно якого 10 червня 2023 року о 21 годині 38 хвилин у м. Дніпрі по вул. Янтарній, біля буд. 69 керував транспортним засобом ВАЗ21011 д.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, 27.01.2023 року постановою серії БАД 688150 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Крім того зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія ним отримана;

- рапортом працівника поліції;

- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В суді апеляційної інстанції була допитана в якості свідка ОСОБА_2 , яка пояснила суду, що під час несення служби в зоні оперативного реагування, виконуючи завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку, взаємодії з населенням, безпеки руху у складі екіпажу Легіон-0152, 10.06.2023 року приблизно о 21-38 годині ними було зупинено транспортний засіб ВАЗ2101 днз НОМЕР_1 . Під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 , особа якого була встановлена на підставі паспорту, наданого останнім, було встановлено, що водій був позбавлений права керування ТЗ. Інформацію отримано з інформаційного порталу НП та Армор. Водій ОСОБА_1 погодився з виявленими порушеннями ПДР України. Ніяких зауважень водій ОСОБА_1 під час складання протоколу, заперечень стосовно того, що він не був за кермом зупиненого транспортного засобу, не висловлював. Крім того, свідок пояснював, що процедура виявлення та складання протоколу про адміністративне правопорушення фіксувалась на нагрудну відеокамеру, запис з якої був в кінці чергування переданий до відділу поліції. Однак оскільки записи зберігаються поліцією на протязі місяця, після цього строку автоматично видаляються, тому надати в судове засідання майже через три місяці відеозапис інкримінованих подій неможливо, бо запис не збережений.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон направо керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п.2.1. а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами повторно протягом року при обставинах встановлених постановою суду першої інстанції, чим було порушено вимоги п.2.1а) ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

У свою чергу в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення, та доводи апеляційної скарги фактично зводяться до його незгоди із прийнятою судом постановою, та свідчать про намір уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції відкидає, як аргументи невинуватості, доводи апелянта про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП через відсутність в матеріалах справи відеозапису факту фіксації керування ним транспортним засобом, оскільки вимоги даної статті стосуються осіб, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п. 1 ст. 247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2023 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Грачов Миколи Сергійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко