Справа № 357/6214/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олег Гребінь розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП відсутній в матеріалах справи, непрацюючого, посвідчення водія НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 142027 від 15.05.2023 року: 15.05.2023 року о 15 год. 30 хв. в Київській області, в м. Біла Церква, по вул. Сквирське шосе, 214, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo» з д.н.з. НОМЕР_3 , керував з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В ході судово розгляду ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення заперечував, вказавши, що дійсно допустив зіткнення з іншим автомобілем, однак перебував в тверезому стані та не відмовлявся від проходження огляду.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання, призначене на 29 вересня 2023 року ОСОБА_1 не з`явився, натомість 26 вересня 2023 року до канцелярії суду надійшли письмові заперечення ОСОБА_1 на протокол про адміністративне правопорушення, в якому останній просив проводити розгляд справи без його участі, оскільки не зможе прибути в судове засідання.

Відповідно до статті 268 КУпАП, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

Тому, враховуючи, що ОСОБА_1 достеменно знав про розгляд справи відносно нього Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, просив проводити розгляд справи без його участі, та беручи до уваги те, що підстави для відкладення розгляду даної справи відсутні, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В письмових запереченнях ОСОБА_1 вказав, що 15.05.2023 у ОСОБА_1 був високий артеріальний тиск, через що у останнього було погане самопочуття, внаслідок чого був неуважним та допустив зіткнення з іншим автомобілем. Також ОСОБА_1 зазначив, що перебував в тверезому стані, однак мав досить погане самопочуття через високий артеріальний тиск, був в нервовому та схвильованому стані через вчинену ним дорожньо-транспортну пригоду та зазнав травм внаслідок ДТП, тому працівниками поліції було помилково сприйнято такий стан ОСОБА_1 за перебування в стані сп`яніння. ОСОБА_1 зазначав працівникам поліції, що алкогольних напоїв не вживав та на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння без вагань погодився пройти даний огляд, однак у працівників поліції не було при собі газоаналізатора для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому довелось чекати інший екіпаж поліції. ОСОБА_1 зазначив, що згодом працівник поліції неправомірно роз`яснив, що ОСОБА_1 має право не проходити даний огляд та відмовитись від проходження огляду, а оскільки останній мав погане самопочуття та бажав швидше завершити оформлення здійсненої ДТП, тому сприйняв інформацію поліцейського, що огляд на стан алкогольного сп`яніння не є обов`язковим, тому вказав, що не бажає чекати інший екіпаж поліції та проходити даний огляд.

На підтвердження того, що 15.05.2023 ОСОБА_1 мав погане самопочуття та звертався наступного дня за медичною допомогою, останній надав суду довідки лікаря.

Також ОСОБА_1 звернув увагу, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.05.2023 було складено о 15 год. 25 хв., тобто за 5 хвилин до моменту ДТП.

Дослідивши письмові заперечення ОСОБА_1 на протокол про адміністративне правопорушення, довідку КНП БМР «Білоцерківської міської лікарні №2», розписку ОСОБА_2 від 15.05.2023, роздруківки постанов суду з Єдиного державного реєстру судових рішень, а також протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 142027 від 15.05.2023 року, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №142028 від 15.05.2023, копію схеми місця ДТП, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.05.2023, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копію письмових пояснень ОСОБА_2 від 15.05.2023, розписку ОСОБА_3 від 15.05.2023, рапорт від 15.05.2023, відеозаписи, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст.280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

У диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи суддя встановив, що 15.05.2023 року о 15 год. 30 хв. в м. Біла Церква Київської області, по вул. Сквирське шосе, 214, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним «ЗАЗ - Daewoo» з д.н.з. НОМЕР_3 , здійснив зіткнення з автомобілем «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_4 .

З відеозаписів долучених до протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що на місце пригоди прибули працівники поліції, котрі встановили учасників дорожньо-транспортної пригоди та попросили їх надати документи. Працівники поліції не здійснюючи перевірку на наявність ознак алкогольного сп`яніння одразу зазначають ОСОБА_1 , що у нього наявні такі ознаки алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та порушення мовлення, однак суд зауважує, що на той момент спілкування ОСОБА_4 з поліцейськими тривало лише кілька секунд, при цьому ОСОБА_1 надавав чіткі відповіді на запитання, порушень мови ОСОБА_1 не вбачається та наявність запаху алкоголю з порожнини рота працівник поліції не перевіряв.

Таким чином з відеозапису встановлено що поліцейський належним чином не перевіряв ознаки сп`яніння, а вказав їх формально.

Після цього поліцейські запитують чи вживав ОСОБА_1 спиртні напої, на що ОСОБА_1 вказує, що алкогольних напоїв не вживав. Поліцейський пропонує пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 без жодних вагань та заперечень погоджується пройти даний огляд, після чого працівник поліції зазначає, що у даного екіпажу відсутній спеціальний технічний прилад Драгер, тому необхідно зачекати, доки інший екіпаж привезе даний прилад та ОСОБА_1 пройде огляд на стан алкогольного сп`яніння.

В подальшому на запитання чи може ОСОБА_1 не проходити огляд, працівник поліції зазначає, що це право ОСОБА_1 та він має право відмовитись від проходження огляду. Згодом, не дочекавшись прибуття спеціального технічного приладу Драгер та не провівши огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, поліцейські запитують в останнього чи бажає ОСОБА_1 проходити огляд, останній вказує, що огляд проходити не бажає.

Суд зауважує, що працівники поліції не наполягали на проходженні огляду та не вимагали від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, натомість лише запитували чи бажає останній пройти даний огляд.

Згідно зі ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини, а згідно ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

У відповідності до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Європейський суду з прав людини притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Суд зазначає, що з пункту 2 Порядку та пункту 2 розділу І Інструкції слідує, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Таким чином, відповідно до положень законодавчо врегульованого порядку проведення огляду підставою для його проведення мають бути обґрунтовані підстави вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, становить небезпеку для дорожнього руху і оточення через перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто лише очевидні ознаки сп`яніння, які у сукупності з констатацією відмови від проходження огляду є підставою для кваліфікації дій особи за ознаками відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Суддя враховує ту обставину, що такий огляд має проводитися за наявності очевидних ознак сп`яніння, які працівник поліції повинен встановити шляхом відповідного огляду особи на наявність таких ознак та їх передумов, якими вони були викликані та чи пов`язані з перебуванням особи у відповідному сп`яніння.

Натомість, матеріали справи вказують на той факт, що фактично працівниками поліції не здійснювався огляд ОСОБА_1 на наявність у нього ознак сп`яніння та чи викликана наявність у особи певних ознак саме перебуванням у стані сп`яніння.

При цьому з пояснень ОСОБА_1 слідує, що він перебував у абсолютно тверезому стані та ознак алкогольного сп`яніння не мав, натомість перебував у стресовому та знервованому стані через вчинення дорожньо-транспортної пригоди, зазнав травмування та попередньо мав погане самопочуття, викликане високим артеріальним тиском, тому такий стан ОСОБА_1 було помилково прийнято працівниками поліції за перебування в стані алкогольного сп`яніння. На підтвердження своїх доводів, ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи консультативний висновок спеціаліста КНП БМР «Білоцерківської міської лікарні №2» з якого вбачається, що 16.05.2023 ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою, у зв`язку із після травматичним станом.

Також варто зазначити, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

За змістом статей 1, 13 Закону України "Про Національну поліцію", поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, окрім фіксації правопорушень, здійснює також превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Суд зазначає, що право водія відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння правилами дорожнього руху не передбачено.

З наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 першочергово без жодних вагань та заперечень погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а в подальшому в ході розмови працівником поліції було роз`яснено право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, яким ОСОБА_1 скористався, чим було введено ОСОБА_1 в оману, так як наявність права особи виключає її юридичну відповідальність.

З даного приводу суддя зазначає, що такі роз`яснення з боку працівників поліції є недостовірними та неприпустимими, та як наслідок тягнуть за собою відмову особи від проходження огляду на стан сп`яніння. Водночас саме працівники поліції є представниками державної влади, на яких й покладається обов`язок достовірного роз`яснення особі її прав та обов`язків та незрозумілих для такої особи обставин та процесуальних дій в ході документування (виявлення) правопорушення.

Таким чином, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 скориставшись своїм правом, яке йому було роз`яснене поліцейським, а не обов`язком, як передбачено Правилами дорожнього руху, відмовився від проходження огляду, що стало наслідком притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Варто зауважити, що положення п.2.5 Правил дорожнього руху декламують, що на вимогу працівника поліції водій зобов`язаний пройти відповідний огляд на стан сп`яніння. Однак з матеріалів відеозапису вбачається, що поліцейські жодним чином не вимагали від ОСОБА_1 пройти огляд та не наполягали на його проходженні, більше того поліцейські лише запитували чи бажає ОСОБА_1 проходити огляд, що в поєднанні з роз`ясненням права на відмову від проходження огляду безумовно створює в особи хибне уявлення того, що огляд запропонований працівником поліції не є обов`язковим.

Тому слід дійти висновку, що дії працівників поліції мають ознаки провокації, оскільки ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а поліцейські не мали права роз`яснювати водію про можливість відмовитися від огляд ну стан сп`яніння, оскільки такого права у водія немає з огляду на зміст п.2.5 Правил дорожнього руху.

Також суд зазначає, що ч.3 ст. 266 КУпАП регламентує, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Частина 6 статті 266 КУпАП визначає, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З п. 6 Порядку слідує, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Пункт 8 розділу ІІ Інструкції вказує, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З аналізу наведених норм слідує, що направлення водія для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я здійснюється шляхом оформлення поліцейським відповідного направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому поліцейський зазначає конкретний медичний заклад, до якого направляється особа, зазначаються відомості особи, яка підлягає огляду та виявлені у даної особи ознаки сп`яніння.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.05.2023 слідує, що о 15 год. 25 хв. працівниками поліції ОСОБА_1 направлявся до закладу охорони здоров`я.

Водночас з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 15.05.2023 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції було складено поліцейським за 5 хвилин до моменту зупинки ОСОБА_1 .

Вказані обставини дають суду підстави вважати, що дане направлення носить суто формальний характер та свідчить, що працівниками поліції ОСОБА_1 належним чином не направлявся до закладу охорони здоров`я, що свідчить про порушення процедури огляду водія на стан сп`яніння.

Згідно ч.1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Нормами ч.4 статті 256 КУпАП визначено, що при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, який містить фабулу інкримінованого правопорушення, яка підлягає доказуванню, та на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення.

З фабули протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, проте у графі «свідки чи потерпілі» даного протоколу вказаний лише один свідок ОСОБА_2 , в той час як інших осіб з метою фіксації вчинення даного правопорушення працівниками поліції не залучались. Натомість протокол про адміністративне правопорушення не був підписаний свідком ОСОБА_2 , а з копії письмових пояснень даного свідка від 15.05.2023 вбачається, що про перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, про наявність ознак сп`яніння та відомостей про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння дані письмові пояснення не містять та про наявність таких обставин свідок ОСОБА_2 не вказував.

Таким чином судом встановлено, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсним.

Тому суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім цього суд зазначає, що відеозаписи свідчать, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення ОСОБА_1 з ним, останньому не роз`яснювались працівниками поліції його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП та положення ст.63 Конституції України, що є неприпустимим та свідчить про недотримання вимог ч.4 ст. 256 КУпАП.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення грубо порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС №1376 від 06.11.2015, ст. 256, 266 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних, достатніх та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суддя дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. 221,ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ