Справа № 461/6262/23 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л.Д.
Провадження № 33/811/1296/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Шевченка Максима Володимировича, представника Львівської митниці Хоми Тараса Богдановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сліпенка Сергія Володимировича, на постанову Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

згідно протоколу про порушення митних правил, у відділ митного оформлення № І митного поста «Городок» Львівської митниці декларантом ТОВ «БЕЛОКОМ» ОСОБА_1 подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №23UA66U6 для здійснення митного контролю та оформлення товару: «штучні квіти, полотна трикотажні...».

Разом з електронною митною декларацією до митного контролю подано товаросупровідні документи, а саме: міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) СР398/23; рахунок-фактура (COMMERCIAL, INVOICE) №SBGLOT23/1 106-23, №SBGLOT23/1205-23 №SBGLOT23/1106-23 від 23 травня 2023 року; пакувальні листи №SBGLOT23/1205-23, №SBGLOT23/1105- 23, №SBGLOT23/1106-23; зовнішньоекономічний договір (Контракт) № травня 2023 року та інші товаросупровідні документи.

Відповідно до поданих товаросупровідних документів продавцем товарів є компанія «SBG GROUP INC», а одержувачем (покупцем) ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД ЛТД» (). Згідно поданих до митного контролю та оформлення товаросупровідних документів та митної декларації на адресу ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД ЛТД» (код ЄДРПОУ 4514 2257) переміщуються товари: штучні квіти, полотна трикотажні, у тому числі: Товар №1 «Штучні квіти та їх частини, з комбінованих матеріалів, що мають частини з пластику, тканини, металу...«.Заявлені: вага товару брутто 6712 кг, нетто 6500 кг; код товару згідно УКТ ЗЕД .Товар №2 «1. Штучні квіти, листя, їх частини, та вироби з них. Із пластмаси, у вигляді лепестків, тичинок, пестиків, бутонів листя та інше». Заявлені: вага товару брутто 5525 кг, нетто 53.25 кг; код товару згідно УКТ ЗЕД .

Під час здійснення митного контролю, а саме проведення повного митного огляду (акт митного огляду №23UA66U6) встановлено невідповідність кількісних та вагових параметрів заявлених товарів №1 та №2 у митній декларації типу 1М40ДЕ M23UA66U6.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на загальну суму 11677,79 гривень, шляхом заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товарів та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості. Зазначені дії мають ознаки порушень митних правил, передбачених ст. 485 МК України.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2023 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України закрито за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою представник Львівської митниці Сліпенко С.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накласти стягнення передбачене санкцією даної статті.

Вважає, що висновок суду є помилковим.

Наголошує, що перед подачею митної декларації ОСОБА_1 , не скористався наданими йому правами, з метою зменшення митних платежів, заявив у митній декларації неправдиві відомості, які необхідні для визначення його вартості.

Звертає увагу, що винесена судом постанова є помилковою та не гарантує спричинення юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому.

26 вересня 2023 року у судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, адвокат Шевченко М.В. просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думку учасників процесу, які просили проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши виступ представника митниці на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення адвоката Шевченка М.В. на заперечення аргументів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 489 МК та ст. 280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції не дотримався вищенаведених норм в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходіві зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України встановлено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується дією, тобто активною поведінкою (вчинком) особи, в якій виражена зовні її воля і, що спрямована на застосування особою під час декларування товарів саме таких ставок митних платежів, які справляються з товарів, що переміщуються через митну територію України, та звільняють від сплати митних платежів або зменшують їх розмір, а також дії, спрямовані на порушення встановленого законодавством України порядку використання товарів у цілях, стосовно яких надано пільги щодо сплати податків і зборів, обманні маніпуляції з податковими пільгами.

Суб`єктивна сторона характеризується умисною або необережною (самовпевненість чи недбалість) формами вини. Ставлення винного до наслідків у вигляді недоборів митних платежів, за відсутності ознак злочину, може характеризуватися непрямим умислом або необережністю.

Для кваліфікації дій за ст. 485 МК України мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали шкідливі наслідки.

Відповідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (частини п`ята, шоста статті 264 МК України).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з поданої митної декларацією типу 1М40ДЕ M23UA66U6 (а.с.3-7), на адресу ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД ЛТД» (код ЄДРПОУ 4514 2257) переміщуються товари: штучні квіти, полотна трикотажні, у тому числі: Товар №1 «Штучні квіти та їх частини, з комбінованих матеріалів, що мають частини з пластику, тканини, металу...«.Заявлені: вага товару брутто 6712 кг, нетто 6500 кг; код товару згідно УКТ ЗЕД .Товар №2 «1. Штучні квіти, листя, їх частини, та вироби з них. Із пластмаси, у вигляді лепестків, тичинок, пестиків, бутонів листя та інше». Заявлені: вага товару брутто 5525 кг, нетто 53.25 кг; код товару згідно УКТ ЗЕД .

При цьому, відповідно до акту про проведення огляду (переогляду) товарів..за ВМД 23UA66U6 (а.с. 47)у графі 8.3.4. наведено відомості, що під час огляду встановлено невідповідності, а саме Товар № 1 різниця ваги товару (+ 390 кг). Товар № 2 різниця ваги товару (- 420 кг.). При цьому товари за кодами УКТ ЗЕД та перебувають в одній товарній групі та мають одну ставку мита - 10%.

У зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що декларантом було заявлено не менше товару, а навпаки більше, що свідчить, що ОСОБА_1 не мав жодного умислу за ухилення від сплати митних платежів.

Також, як вбачається з листа (а.с. 8-12) відправника товарів компанії «SBG GROUP INC.» яка повідомила, що ними при складанні Інвойсу № SBGLOT23/1106-23 була допущені помилки які виразилась, серед іншого, в невірному зазначенні ваги товару в позиції G-116, а саме вірою вагою є 90 кг., а не а 30 кг.

Тобто ОСОБА_1 складаючи та подаючи ВМД керувався відомостями які він отримав з відповідних документів, наданих компанією відправником.

Аргументи представника Львівської митниці, що перед подачею митної декларації ОСОБА_1 , не скористався наданими йому правами, з метою зменшення митних платежів, заявив у митній декларації неправдиві відомості, які необхідні для визначення його вартості, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в матеріалах судової справи.

Доводи представника митниці про те, що постанова суд першої інстанції є незаконною та безпідставною, а висновок суду є помилковим, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи не заслуговує на увагу апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови, суд першої інстанції, належним чином, повно та об`єктивно дослідив усі обставини справи та докази, надані сторонами (в процесі розгляду справи), та надав їм належну правову оцінку відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, з якою погоджується апеляційний суд.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, окрім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на викладене, ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, за обставин, викладених у протоколі, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватою у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог представника митного органу , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2023 року, щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сліпенка Сергія Володимировича без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.