Справа № 353/748/23
Провадження № 3/353/337/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І., ознайомившись з матеріалами справи, які надійшли від відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, жительку АДРЕСА_1 , вдову, з середньою спеціальною освітою, продавця бару «Кури Гриль», що по АДРЕСА_2 , громадянку України, за ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

12.07.2023 року інспектором СЮП ВП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Зваричевським В.І. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 292993 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, відповідно до якого «11.07.2023 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 за адресою: вул. Кармелюка, 3, м. Тлумач, у приміщенні бару «Кури Гриль» здійснювала провадження господарської діяльності, а саме торгівлю з метою одержання прибутку, а саме пивом різних марок без ліцензії. Чим порушила Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».

25.09.2023 року ОСОБА_1 подала через канцелярію суду письмове клопотання (а.с. 31-32), в якому просила провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення. Зокрема зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. Повідомила, що вона 11.07.2023 року, як і в будь-який інший день, не здійснювала продаж пива, так само як і будь-яких алкогольних напоїв. В матеріалах справи немає жодного доказу, що вона продавала пиво, так само як і доказів того, що вилучене пиво відноситься до алкогольних напоїв, що прямо вказує на відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення. Крім того, їй і не пред`явлено обвинувачення у продажі алкогольних напоїв. Також просила суд звернути увагу, що Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» з приводу порушення якого їй пред`явлено обвинувачення, втратив чинність на підставі Закону № 222-VIII (229-19) від 02.03.2015, ВВР, 2015, № 23, ст. 158. Вказала, що норма ч. 1 ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює види господарської діяльності, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідно норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання. В протоколі не зазначено, яку норму чинного Закону, що регулює види господарської діяльності вона порушила, що позбавляє її, в тому числі конституційного права на захист від конкретного обвинувачення. Крім того, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності. А тому вважає, що в її діях відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій, є основним джерелом доказів, складається по встановленій формі і повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті, а саме: дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Дослідивши в судовому засідання протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №292993 від 12.07.2023 року та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Частина 1 ст. 164 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними Законами.Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України видом господарської діяльності є підприємницька діяльність, тобто самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Господарського кодексу України , громадянин - підприємець зобов`язаний, у передбачених законом випадках і порядку, одержати ліцензію на здійснення певних видів господарської діяльності.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що працівниками поліції допущено ряд порушень оформлення матеріалів справи та інших документів у справах про адміністративні правопорушення, оскільки в протоколі не зазначена відповідна норма спеціального закону, який регулює господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання. В протоколі серії ВАВ №292993 від 12.07.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 порушила вимоги Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», однак даний Закон втратив чинність на підставі Закону № 222-VIII (229-19) від 02.03.2015, ВВР, 2015, № 23, ст. 158. Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що адміністративний протокол серії ВАВ №292993 від 12.07.2023 року відносно ОСОБА_1 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №292993 від 12.07.2023 року не доведено поза всяким розумним сумнівом факт порушення 11.07.2023 року ОСОБА_1 , а тому суд приходить до висновку про відсутність в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП слід закрити, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 164, 245, 251, 252, 256, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Судовий збір по справі про адміністративне правопорушення в сумі 536 (П`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяН. І. ЛУЩАК