КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Київ

справа №757/28118/23-п

провадження № 33/824/4395/2023

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

на постанову Печерського районного суду м. Києвавід 26 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122-2 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 25.06.2023 о 22 годині 25 хвилин у м. Києві на бул. Миколи Міхновського, 38, керуючи автомобілем марки «Джилі», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 2.4, 8.9 б Правил дорожнього руху України, а саме: не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу. Був зупинений працівниками поліції шляхом блокування, увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст.122-2 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122-2 КУпАП, та застосовано на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців зі стягненням судового збору на користь держави.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 31 липня 2023 року звернувся з апеляційною скаргою через суд першої інстанції, в якій просить суд скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

Вважає, що суд першої інстанції прийняв незаконну та необґрунтовану постанову через неповне з`ясування обставин справи, порушення процесуальних норм права та неналежне дослідження доказів. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Вказує, що жодної підстави для зупинки транспортного засобу не існувало. Зазначає, що їм було виконано вимогу поліцейського про зупинку не одразу, так як він шукав місце для зупинки транспортного засобу без порушень правил безпеки руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Ярошенко С.М. доводи апеляційної скарги підтримали. ОСОБА_1 пояснив, що коли він замітив проблискові маячки та зрозумів, що йому потрібно зупинитись, він проїхав декілька кілометрів не маючи можливості раніше зупинити транспортний засіб без порушення правил безпеки руху.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Частиною 1 ст. 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за такі порушення: невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відео реєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 25.06.2023 року

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Доводи скаржника про безпідставність зупинки судом не приймаються, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 500070 ОСОБА_1 був зупинений за порушення п. 15.4 ПДР. Ця обставина підтверджується і копією постанови про накладення адміністративного стягнення (а.с. 2). Дана постанова не була оскаржена ОСОБА_1 в установленому законом порядку та не скасована.

Доводи скаржника щодо того, що він не порушив ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, оскільки шукав місце для зупинки транспортного засобу без порушення ПДР, не приймаються судом, оскільки з відеозапису нагрудної камери працівника поліції чітко вбачається, як ОСОБА_1 працівники поліції неодноразово виказували вимогу зупинитись та надати документи, на що ОСОБА_1 поїхав далі і лише після тривалого часу він був зупинений шляхом блокування.

Також з відеозапису вбачається, що вимогу зупинити транспортний засіб, працівники поліції висловили в той момент, коли ОСОБА_1 від`їжджав, після того як зупинився, щоб зробити зауваження поліцейським.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що з правого боку по шляху його руху знаходилась заправка де він міг зупинитись, якби одразу відреагував на вимогу, яка прозвучала в місці де первинно ОСОБА_1 зупинився для того щоб зробити зауваження.

Тобто, судом встановлено, що водієм було вчинено порушення, за яке його правомірно суд притягнув до відповідальності.

З приводу доводів захисника про обрання надто суворого покарання , без врахування життєвих обставин ОСОБА_1 та необхідності підробляти водієм, колегія суддів зазначає, що ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не були надані докази, які б суд міг врахувати та не призначати покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, або інше більш м`яке покарання.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2023 рокує законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2023 року- залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Желепа