Справа №: 148/1425/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В. розглянув матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, за ст. 173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 146055 від 19.07.2023, ОСОБА_1 05.07.2023 о 22:00 год по вул. Соборній, смт. Кирнасівка, Тульчинський район Вінницька область, біля продуктового магазину «Теремок» ображала нецензурною лайкою ОСОБА_2 чим порушила громадський порядок та спокій громадян, за що передбачена відповідальність ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, однак зазначила, що нецензурною лайкою не виражалась, навпаки ОСОБА_2 вчинила конфлікт та побила дзеркало автомобіля.

У судовому засіданні ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 почала її ображати нецензурною лайкою тому і почався конфлікт.

Свідок ОСОБА_3 , який є працівником РТЦК та СП, у судовому засіданні зазначив, що під час патрулювання в громаді, побачили чоловіка ОСОБА_2 , який був у розшуку. Потім, виявилось що остання перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та коли під`їхала ОСОБА_1 з чоловіком, ОСОБА_2 підбігла до їх автомобіля та почала ображати ОСОБА_1 нецензурною лайкою, відбила дзеркало автомобіля, на підставі цього почався конфлікт та бійка.

Свідок ОСОБА_4 , який є працівником РТЦК, у судовому засіданні зазначив, що під час патрулювання в смт. Кирнасівка, Тульчинський район, побачили чоловіка ОСОБА_2 , який був у розшуку, його дружина була в стані алкогольного сп`яніння, потім виник конфлікт, під час якого ОСОБА_1 не ображала ОСОБА_2 нецензурною лайкою, на відмінну від Долішньої ТА., яка вела себе агресивно та виражалась нецензурною лайкою.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні надав пояснення, що біля магазину «Теремок» у смт. Кирнасівка, був свідком того, що ОСОБА_1 почала бити його невістку ОСОБА_2 , після чого почав їх розбороняти.

Представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Кравець В.А. у судовому засіданні зазначила, що наданий особою, яка притягається до адміністративної відповідальності відеозапис не є належним доказом, оскільки на ньому не можливо встановити всі обставини даної події, а також відеофіксація проводилась на мобільний телефон працівників РТЦК та СП і переданий особі, яка притягається до адміністративної відповідальності з порушенням вимог законодавства. Крім того зазначила, що покази свідків працівників РТЦК та СП не можна брати до уваги, оскільки вони є зацікавленими особами, так як, в них був конфлікт з ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 2), пояснення (а.с. 3-6), оптичний диск з відеозаписом (а.с. 13), суд встановив наступне.

Статтею 173 КУпАП, встановлено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, що порушує громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не зібрано достатніх і переконливих доказів наявності її вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та остання вину не визнала, з доданого відеозапису вбачається що ОСОБА_2 вела себе агресивно, виражалась нецензурною лайкою. Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судовому засіданні спростували обставини викладені у протоколі, та зазначили, що ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вела себе агресивно, виражалась нецензурною лайкою, в їхню адресу, у подальшому в адресу ОСОБА_1 з якою і сама вчинила конфлікт.

Крім того, у судовому засіданні адвокат Кравець В.А. зазначила, що відеозапис є не належним доказом, оскільки із нього не можливо встановити всіх обставин події, та те, що він переданий працівниками РТЦК та СП з порушенням вимог законодавства, однак не зазначила якого саме, та крім того, на відеозаписі зафіксовано поведінку потерпілої ОСОБА_2 , яка виражалась нецензурною лайкою.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності вину у вчиненні правопорушення не визнала, свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судовому засіданні спростували обставини викладені у протоколі, до показів свідка ОСОБА_5 суд ставиться критично, оскільки останній є свекром потерпілої та вони перебувають в родинних відносинах, а наявні у матеріалах справи докази не дають можливості прийти до однозначного висновку про вчинення останньою правопорушення, суд вважає, що провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, 173, 247, 283, 287, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: