Справа № 462/3967/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 червня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючої: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 21.05.2023 о 01:50 год. у м. Львові на вул. Ярослава Мудрого, 21, керувала транспортним засобом Skoda, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія з допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820. Результат тесту 1,47 ‰.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлялась про розгляд справи належним чином.

В судовому засіданні захисник надав пояснення, аналогічні викладеним у письмових поясненнях, просив суд закрити справу у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінісnративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Мовчан В.Р., оглянувши відеозаписи з нагрудних камер спостереження працівників поліції, дослідивши матеріали справи, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 262646 від 21.05.2023, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт від 21.06.2023, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому суд не бере до уваги покликання захисника на невідповідність діям поліцейських вимог законодавства в частині недотримання вимог огляду,оскільки такий проводився відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння". При цьому відсудність у тестуванні Драгеру серії та номеру протоколу не спростовує його результатів та такі результати не можуть визнаватись недійсними . Окрім цього, щодо покликання адвоката на відсутність у матеріалах справи направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, то таке судом до уваги не береться, так як ОСОБА_1 погодилась з результатами показу Драгера на місці зупинки, їх не оспорювала та не виявляла бажання про проходження огляду у медзакладі.

Разом з тим, ОСОБА_1 на спростування факту відсутності у неї стану алкогольного сп`яніння не надано будь-яких доказів. Таких обставин, які б спростовували її вину у вчиненні вказаного правопорушення, в суді не встановлено.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 262646 від 21.05.2023 складений у відповідності до вимог чинного законодавства, а викладені у ньому обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, натомість надані суду пояснення адвокатом суд розцінює як позицію захисту з метою уникнення відповідальності. Під час розгляду справи судом не встановлено порушення патрульними поліцейськими вимог чинного законодавства при складанні та оформленні адміністративних матеріалів.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 грн. судового збору.

Постанову може бути оскаржено протягом 10-ти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Постигач О.Б.