справа № 361/3147/23
провадження № 3/361/1846/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2023 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

13 квітня 2023 року о 20:10 год. за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Київська, 95, водій автомобіля Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 при зміні напрямку руху, не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем Kia Ceed, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, без травмованих.

Своїми діями ОСОБА_1 поруши в вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у суді свою вину визнав частково та пояснив, що він вважає, що у даній ДТП наявна також й вина іншого учасника водія автомобіля Kia Ceed, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та дійшов наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ст. 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

У п. 10.1 ПДР України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Враховуючи наведені норми, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 , за обставин викладених у протоколі серії ААБ № 232464, схемі місця ДТП, вбачається порушення ним вимог п. 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно іншого учасника вказаної ДТП ОСОБА_2 працівниками поліції не складався.

За змістом ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 232464, вбачається, що днем вчинення ОСОБА_1 правопорушення є 13 квітня 2023 року, тобто строк, протягом якого може бути накладене стягнення, закінчився.

У ст. 280 КУпАП встановлено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого вказаними статтями, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.

При цьому відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких винятків щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок, що виконання вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП є обов`язковим і для цього виду постанов.

Тлумачення абзацу першого ст. 247 КУпАП дає змогу дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Пантелеєнко проти України? та Грабчук проти України? суд, з-поміж іншого, зазначив, що судові рішення про закриття кримінального провадження проти заявника було сформульовано таким чином, що немає сумнівів щодо їхньої думки про те, що заявник скоїв злочин, який йому інкримінується.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Вказана норма КУпАП (п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП) не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Проте відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій п`ятій цієї статті.

Таким чином, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП необхідно застосовувати у взаємозв`язку з іншими нормами.

Зокрема, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП містить посилання саме на статтю 38 КУпАП, яка, з-поміж іншого, підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи та існують підстави для накладення адміністративного стягнення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany?).

За змістом ч. 1 ст. 38 КУпАП закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, закінчення встановленого законом строку.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення доведеності вини.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи наведене, вимоги КУпАП, умови закриття провадження у справі на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 є доведеною, а провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 9, 38, 221, 247, 251, 283 285 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Дутчак І. М.