Справа № 449/498/23 Головуючий у 1 інстанції: Гуняк О.Я.
Провадження № 33/811/1288/23 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю адвоката Комара Михайла Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 30 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 ( однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу - 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , 28.04.2023 р. о 00 год 29 хв. в с.Великі Глібовичі по вул. Центральна, 5, керувала транспортним засобом марки «CHERY KIMO», номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, відмовилася.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова суду необґрунтована та така, що підлягає оскарженню у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що апелянт не перебувала в стані алкогольного сп`яніння та не відмовлялась від проходження огляду; про наявність оскаржуваного протоколу дізналась лише із матеріалів адміністративної справи №449/498/23; в матеріалах справи відсутня відео зйомка з нагрудних відеокамер працівників поліції, а є лише відеозйомка з відеореєстатора автомобіля патрульної поліції; жодних свідків під час складання протоколу не було; відеозапис не є безперервним.

Зазначає, що відеозапис здійснювався на особистий телефон поліцейського; особа, яка здійснювала відеозапис не представилась; відсутні дата та час відеозапису; не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 ТЗ та факту складання щодо неї протоколу чи постанови про адміністративне правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилась, хоча в установленому законом порядку повідомлена про розгляд апеляційної скарги, не подавала клопотання про відкладення розгляду справи та не підтвердила поважність причин щодо неможливості явки в судове засідання апеляційної інстанції.

Зі змісту доводів захисника адвоката Комара М.В. вбачається, що ОСОБА_1 знає про розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, однак повністю довіряє йому представництво своїх інтересів в суді та не заперечує проти розгляду апеляційної скарги за її відсутності.

Заслухавши пояснення адвоката Комара М.В., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №016608, ОСОБА_1 28.04.2023 р. о 00 год 29 хв. в с.Великі Глібовичі по вул. Центральна, 5, керувала транспортним засобом марки «CHERY KIMO», номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, відмовилася.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписом працівників поліції.

Дослідивши зазначений відеозапис встановлено, що він не відображає повного перебігу подій оформлення адміністративних матеріалів. Разом з тим, з відеозапису чітко вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду. Від проходження огляду на місці зупинки останння відмовилась. На пропозицію пройти огляд у медичній установі згоди не надала, а її поведінка свідчила про небажання пройти такий огляд.

Також, відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Оскільки сам факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання на те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, спростовується відеозаписом працівників поліції, який є додатком до протоколу. Зі вказаного відеозапису чітко убачається, що водій ОСОБА_1 не заперечувала, що керувала транспортним засобом.

Більш того, з наявних у справі документів слідує, що сама ОСОБА_1 не спростовувала тієї обставини, що у вказаний в протоколі день та час саме вона керувала транспортним засобом та на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння відмовилася від його проходження.

За такого, доводи про те, що водій ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом є необґрунтованими та судом апеляційної інстанції розцінюються як неналежний спосіб захисту та намагання уникнути від адміністративної відповідальності.

Окрім того, всі свої зауваження щодо складання протоколу та пояснення особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, мала право особисто зазначити в протоколі про адміністративне правопорушення, проте не скористалась таким правом, підписавши протокол без зауважень.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було залучено свідків під час складання протоколу щодо ОСОБА_1 , апеляційний суд до уваги не бере, і такі доводи не можуть бути підставою для скасування постанови з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.2,3,6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи працівником поліції застосовувались технічні засоби відеозапису під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, інформація якого на цифровому носії (СD диску) долучена до матеріалів справи, а відтак присутність свідків відповідно до закону не вимагається.

Доводи апеляційної скарги про відсутність на одному з відеозапису позначення дати та часу зйомки апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вказане відео разом з іншим відеозаписом, що було надано працівниками поліції, яке містить дату та час, становлять цілісну картину, а тому поза розумним сумнівом підтверджено, що всі відеофайли, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, здійснені в один й той самий день та стосуються однієї події правопорушення.

Тобто, вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». Відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису. Крім того, відповідно до вимог ст.251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення, який є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У свою чергу, відсутність у справі безперервного відеозапису не спростовує наведених обставин та не ставить під сумнів встановлені судом першої інстанції обставини щодо факту відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, не може бути достатньою підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності посилання на неналежність доказу відеозйомки, наданого працівниками поліції, оскільки цей доказ підтверджує факти, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Твердження про те, що водію не пропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки з відеозапису чітко видно, що працівником поліції пропонувалось пройти медичний огляд.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що районний суд правильно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст.33 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 30 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк