справа № 179/1533/23
провадження № 3/179/770/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року смт. Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Чорна А.О., за участю секретаря Хорольської І.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Салтисюка Ю.В.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому у відповідності до ст. 268 КУпАП роз`ясненні його права,

за скоєння правопорушення, передбаченого за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 272381 від 19.08.2023 року, 19.08.2023 року о 23 год. 00 хв. на Т-04-10 Дніпро-Магдалинівка -Котовка 63+500 м водій ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO SENS, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Відмовився від проходження встановленого законом порядку медичного огляду в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що він дійсно керував автомобілем 19.08.2023 року та був зупинений працівниками поліції. Причина зупинки була керування автомобілем в комендантську годину. Він вибачився за те, що їхав в комендантську годину. У нього працівник поліції запитав про те, чи готовий він пройти тест на алкогольне сп`яніння, він відмовився, оскільки йому взагалі не повідомили про ознаки алкогольного сп`яніння. Він питав потім у поліцейського які ж у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, але йому так і не повідомили.

Адвокат Салтисюк Ю.В. просив закрити провадження по справі, оскільки у фабулі правопорушення зазначено відразу два складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП, що є неприпустимим. Зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження встановленого законом порядку медичного огляду в присутності двох свідків. Крім того, лише за умови чітко визначених ознак, перелік яких передбачено регуляторним актом, поліція повинна пропонувати водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Однак, із матеріалів відеофіксації вбачається, що ОСОБА_1 не повідомляли про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Тому вимога поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння суперечить вимогам закону. Крім того, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом. Тому просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши доводи сторін, проаналізувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є

будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і

кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими

документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В розясненнях, що містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а) ПДР України, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Беручи до уваги диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП можна констатувати, що адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто зазначеною нормою закону передбачено три правопорушення, вчинення яких тягне за собою адміністративну відповідальність: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом адміністративного правопорушення є особа, яка управляє транспортним засобом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння; так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

У судовому засіданні встановлено, що 19.08.2023 року було складено протокол у відношенні ОСОБА_1 по ст. 130 ч. 1 КУпАП.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів відеофіксації вбачається, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі.

Так, відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції у ОСОБА_1 було встановлено наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей.

Разом з тим, з відеозапису з бодікамери поліцейського слідує, що працівниками поліції взагалі не було зазначено ОСОБА_1 про встановлення в нього будь яких ознак сп`яніння.

При цьому, в матеріалах провадження відсутні докази на підтвердження наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а відповідно до вимог КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також, відеозаписом з бодікамер працівників поліції зафіксовано, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також наслідки відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки такого сп`яніння, а лише заявлено вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку.

Крім того, за положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обов`язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання вимог коментованої норми закону при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що у винуватість ОСОБА_1 ставиться керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та керування в стані алкогольного сп`яніння.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 272381 від 19.08.2023 року вбачається, що 19.08.2023 року о 23 год. 00 хв. на Т-04-10 Дніпро-Магдалинівка -Котовка 63+500 м водій ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO SENS, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Відмовився від проходження встановленого законом порядку медичного огляду в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, основним документом, яким висувається обвинувачення посадовою особою є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати положенням ст.ст. 254-256 КУпАП, який в подальшому, разом з матеріалами справи, направляється до органу (посадової особи), для розгляду. При цьому, відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Приймаючи рішення, відповідний орган згідно до ст. 283 КУпАП, повинен описати обставини, установлених під час розгляду справи.

Тобто, під час розгляду справи, в даному випадку, суд повинен в межах протоколу про адміністративне правопорушення перевірити зазначені в ньому суть правопорушення, яка висувається особі та під час підтвердження обставин описати їх в своєму рішення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення із поміж іншого зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам вищезазначеної норми КУпАП тягне за собою визнання його недійсним і в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита.

Однак, як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , особою, яка склала протокол, ставиться в провину, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та керував з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто порушив п. 2.5 ПДР України.

Тобто, працівником поліції, ще на стадії оформлення протоколу не було розкрито об`єктивної сторони правопорушення, його суть викладена формально, не конкретно. Із протоколу не зрозуміло чи водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто порушив п. 2.5 ПДР України чи водій керував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

Згідно ст. 256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом ст. 279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення, тобто, суд має здійснювати судовий розгляд справи в межах протоколу про адміністративне правопорушення, шляхом перевірки суті зазначеного в ньому адміністративного правопорушення, яке висувається особі та під час підтвердження обставин описати їх в своєму рішення.

У відповідності до положень КУпАП суд не може самостійно встановлювати обставини вчинення адміністративного правопорушення та виходити за межі обставин, зазначених у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 272381 від 19.08.2023 року складений з грубим порушенням та не відповідає вимогам КУпАП, оскільки в ньому зазначено дві ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та відмова від проходження медогляду на стан сп`яніння, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху, що є неприпустимим.

Визначення факту сп`яніння проводиться або з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки водія, або в закладах охорони здоров`я фаховим лікарем.

За умови позитивного результату тесту спеціального технічного засобу, або надання лікарем за результатом огляду висновку про перебування водія у стані сп`яніння це є виключними підставами для інкримінування водієві порушення п. 2.9 А) ПДР України.

За таких встановлених обставин, суть висунутого водієві обвинувачення може бути лише з прив`язкою до констатованого факту, тобто, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується або показником тесту спеціального технічного засобу, або висновком лікаря. Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення хоча і міститься у фабулі про керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, але згідно відеофіксації вбачається, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому інкримінування водієві одночасного порушення п. 2.5 ПДР України (відмова водія від обов`язку на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) із констатацією у суті правопорушення про керування в стані алкогольного сп`яніння є неприпустимим і таким, що порушує право особи на захист від конкретно сформульованого звинувачення.

Таким чином, враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам вищезазначеної норми КУпАП тягне за собою визнання його недійсним, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочато підлягає закриттю, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 33, 401, ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: А.О. Чорна