ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2043/23 Справа № 209/4313/23 Суддя у 1-й інстанції - Багбая Є. Д. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , - на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень, 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судові витрати у сумі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, 24 липня 2023 року о 19 годині 20 хвилин в м. Кам`янське по пр. Наддніпрянський водій ОСОБА_1 керувала автомобілем MERSEDES BENZ Д/З НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовилась.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо неї про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду.

Вважає, що судом не надана належна оцінка матеріалам справи, в яких не міститься доказів порушення Правил дорожнього руху України, що слугували підставою для зупинки чи висунення їй вимоги для проходження огляду на стан сп`яніння. Зазначає, що співробітниками поліції в порушенням вимог Інструкції не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а висунута вимога на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, крім того вважає, що поліцейськими об`єктивно не встановлено ознаки сп`яніння, а також матеріали справи не містять будь-яких даних щодо відмови від проходження огляду у медичному закладі. Крім того, під час складання протоколу не було залучено свідків, які б об`єктивно могли спростувати чи підтвердити викладені обставини.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт співробітника поліції, не можуть слугувати беззаперечними доказами винуватості у скоєні адміністративного правопорушення. Зазначає про порушення права на захист, оскільки співробітниками поліції формально було повідомлено, що буде складено протокол. Вважає дії співробітників поліції упередженими, а складений протокол - недопустимим доказом.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явилась, про причини неявки не повідомила, питання про відкладення апеляційного розгляду не порушувала, а отже за правилами ч. 6 ст. 294 КУпАП її неявка не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №489703, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, яким зафіксовано, що водій ОСОБА_1 на вимогу співробітників поліції, які виявили в останній ознаки алкогольного сп`яніння, пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі категорично відмовилась; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проведення відповідного огляду (а.с. 3).

Під час апеляційного перегляду встановлено, що співробітниками поліції з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме запаху алкоголю з порожнини роту, було запропоновано останній пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням спеціального технічного приладу та у найближчому закладі охорони здоров`я, на що остання категорично відмовилась. Факт відмови відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксовано на бодікамеру поліцейського.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, диспозицією якої встановлено адміністративну відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зважаючи на те, що матеріалами справи факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, запропонованого їй співробітниками поліції, підтверджується поза розумним сумнівом, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також приймається до уваги, що під час перегляду відеозапису, що міститься в матеріалах справи, встановлено, що ОСОБА_1 не заперечувала, що керувала транспортним засобом, та дійсно перебувала за кермом автомобіля, вживши перед цим трошки алкоголю. З відеозапису вбачається, що остання за зовнішніми ознаками з усією вірогідністю перебуває у стані сп`яніння, та на пропозицію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням спеціального приладу, остання намагалась пропонувати співробітникам поліції на місці вирішити питання, після чого на вимогу поліцейського пройти огляд в медичному закладі, будучи попередженою про адміністративну відповідальність, категорично відмовилась.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння співробітниками поліції було висунуто ОСОБА_1 в умовах здійснення відеофіксації. Зі змісту відповідного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, тобто на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних приладів та у медичному закладі відмовилась, відповідний технічний носій є належним та допустимим доказом по справі.

Посилання апелянта на фрагментарність вказаного відеозапису суд апеляційної інстанції з урахуванням положень ч. 2 ст. 266 КУпАП вважає такими, що не обгрунтовують апеляційні вимоги, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою останньої від її проходження, натомість факт такої відмови відеозаписом зафіксований. Таким чином, всі фактичні обставини, що мають значення для правильної кваліфікації дій ОСОБА_1 , із цього відеозапису вбачаються. Крім того апелянт, вказуючи на недопустимість, як доказу згаданого відеозапису, у той же час не вказує на конкретні процесуальні порушення, а саме не зазначає, в чому полягає його належність, які істотні для справи обставини залишилися не зафіксованими, як вони можуть вплинути на кваліфікацію її дій та доведеність винуватості.

Доводи апелянта про безпідставність її зупинки співробітниками поліції не обгрунтовують апеляційні вимоги з огляду на те, що хоча за порушення нормативних вимог щодо підстав зупинення транспортного засобу поліцейський може бути притягнутий до відповідальності, передбаченої законом, втім дане порушення, якщо воно і мало місце, за будь-яких обставин не нівелює порушення водієм вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України та не звільняє останнього від відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що мають формальний характер та спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Зважаючи на викладене, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 , яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця