ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м.Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Садгірського районного суду м.Чернівці від 14 вересня 2023 року,-

УСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 , 30 серпня 2023 року близько 18 год 00 хв в АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 словесно ображав, принижував її честь та гідність, погрожував фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вважаючи постанову суду першої інстанції такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, вказує, що суд не надав належної оцінки матеріалам справи, належним чином не мотивував свій висновок, а лише формально послався на протокол про адміністративне правопорушення і письмові пояснення.

Звертає увагу на те, що домашнє насильство психологічного характеру може мати місце лише тоді, коли воно тягне за собою настання або можливість настання психологічної шкоди, тоді як самі по собі нецензурні висловлювання не є домашнім насильством.

ЄУНСС №726/2084/23 Головуючий у І інстанції: Проскурняк І.Г.

Провадження №33/822/624/23 Суддя-доповідач: Станковська Г.А.

Категорія ст. 173-2 ч.1 КУпАП

Не заперечує того, що у них з ОСОБА_4 дійсно був конфлікт у зазначені в протоколі дату і час, однак він був обопільним, і будь яких дій психологічного характеру ОСОБА_1 у відношенні до дружини не вчиняв.

Таким чином, стверджує, що у матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази того, що він вчинив домашнє насильство, чим заподіяв психологічну шкоду ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Цих вимог закону суд першої інстанції не дотримався при розгляді даної справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, передбачає відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В силу ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 945493 від 30 серпня 2023 року, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо дружини ОСОБА_2 в присутності малолітньої доньки ОСОБА_3 , а саме словесно ображав, принижував честь та гідність, погрожував, чим могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю (а.с.1).

Згідно ст. 251 КУпАП, на поліцейських, як на осіб, що в силу статті 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст.ст.251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

До протоколу додано заяву ОСОБА_2 на адресу ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області від 30 серпня 2023 року, згідно якої вона просить вжити заходи до її чоловіка ОСОБА_1 , який того дня за їхнім спільним місцем проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру в присутності їх малолітньої доньки (а.с.2).

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 30 серпня 2023 року ОСОБА_1 вчинив з нею конфлікт, у ході якого висловлювався нецензурною лайкою, принижував, погрожував, на зауваження не реагував, у зв`язку з цим вона викликала поліцію (а.с.3).

За даним фактом щодо ОСОБА_1 поліцейськими було видано терміновий заборонний припис строком на 10 діб (а.с.5).

Вказані докази суд поклав в основу своїх висновків щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Разом з цим, суд першої інстанції, під час винесення постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 не надав жодної оцінки письмовим поясненням останнього, з яких можна зробити висновок, що сварка з ОСОБА_2 30 серпня 2023 року була обопільною, та у них наявний взаємний сімейний конфлікт.

Поза увагою суду залишилась складена працівниками поліції Форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_1 від 30 серпня 2023 року, складена безпосередньо після конфлікту, згідно якої рівень небезпеки визначено як низький (а.с.6-7).

При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, апеляційний суд враховує те, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді можливості завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Однак доказів можливості завдання такої шкоди потерпілій ОСОБА_2 матеріали справи не містять і до суду надані не були.

Більше того, потерпіла не брала участь у судовому засіданні суду першої інстанції та будь-яких інших доказів заподіяння шкоди її психологічному здоров`ю внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 в апеляційній інстанції не надала.

Матеріали справи також не містять будь-яких доказів на підтвердження висловлення ОСОБА_1 погроз та образ на адресу потерпілої, окрім самого протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_2 .

Також, судом першої інстанції не встановлено й при апеляційному перегляді не виявлено, які конкретно погрози та образи висловлювались і чи призвели вони до психологічного розладу, побоювань, а також чи завдали вони шкоди психічному стану потерпілої особи чи могли завдати таку шкоду.

Не перевірено судом першої інстанції та не надано належної оцінки позиції правопорушника щодо того, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30 серпня 2023 року стався сімейний конфлікт та обопільна сварка, яку ОСОБА_1 визнає та не заперечує.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки підставою його складення було звернення однієї зі сторін конфлікту, а саме ОСОБА_2 , та протокол не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини, викладені в протоколі, та вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст 173-2 КУпАП, є передчасними та не відповідають вимогам ст.280 КУпАП

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що

матеріали справи не містять достатньо доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство психологічного характеру стосовно ОСОБА_2 , у зв`язку із чим постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 247, 289, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити

Постанову Садгірського районного суду м.Чернівці від 14 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська