Провадження №: 3/752/6614/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого водієм-експедитором ТОВ «Автонова-Д Плюс», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29 липня 2023 року о 12:30, керуючи транспортним засобом «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві на Дніпровському шосе, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Повідомив, що не керував транспортним засобом, натомість за кермом перебував його товариш. Коли їх зупинили, він надав документи на машину та під тиском працівників поліції відмовився від проходження огляду. При цьому вказав, що не перебував у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується довідкою ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» № 339/23 від 29.07.2023.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Горянська К.І. просила закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказала, що при складанні протоколу, працівниками поліції допущено помилку в зазначенні місця складання протоколу. Зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинки працівниками поліції, а також відмови останнього від проходження огляду. Додала, що працівники поліції залякували ОСОБА_1 та він був змушений під диктовку написати, що відмовився від проходження огляду.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

В судовому засіданні досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 370493 від 29.07.2023, відповідно до якого водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку, розписку ОСОБА_2 про отримання транспортного засобу, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського на підтвердження зазначених у протоколі обставин.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом з бодікамери працівника поліції, а тому суд розцінює їх як намагання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності.

Як убачається з відеозапису, події відбувалися на блокпості, під час розмови з поліцейським ОСОБА_1 не заперечував, що він керував транспортним засобом, після виявлення в салоні автомобіля речовини, схожої на наркотичну, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння спочатку погодився, однак згодом свідомо відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Обставин тиску на ОСОБА_1 з боку поліцейських з метою відмови останнього від проходження огляду судом не встановлено.

Виправлення у протоколі інформації щодо місця його складання не впливає на доведеність винуватості водія ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР.

Не спростовує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також проходження останнім самостійного огляду 29 липня 2023 о 15:25 на стан сп`яніння у ТзОВ «Клініка імені Гальченко В. В. », за результатами якого ознак наркотичного та алкогольного сп`яніння у останнього не виявлено.

В даному випадку, відповідальність настає не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння (п. 2.9а ПДР), а за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння (п. 2.5 ПДР), що відповідно до вимог ст. 266 КУпАП повинен проводитись у закладі охорони здоров`я, якому відповідно до рішення Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації надано право на проведення медичного огляду водіїв, а також за обов`язкової присутності поліцейського, що ОСОБА_1 виконано не було.

За таких обставин, враховуючи встановлені судом фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 2 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман