КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/7311/23Головуючий у І інстанції: Левко В.Б.
Провадження №33/824/4317/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Жужупал М.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 16 серпня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Не погоджуючись з даним рішенням судді, захисник Жужупал М.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази є недопустимими, оскільки працівниками поліції, всупереч закону, фактично було проведено особистий огляд ОСОБА_1 та обшук його транспортного засобу.

Зазначає, що висновок від 19.05.2023 року №002344 є недопустимим доказом, оскільки був складений лише через 5 днів після проведення огляду, а сам примірник висновку не був вручений ОСОБА_1 безпосередньо після проведення огляду.

За доводами захисника, протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням ч.2 ст.254 КУпАП, оскільки сама подія вчиненого правопорушення мала місце 12.05.2023 року, в той час як протокол складено лише 23.05.2023 року.

Крім цього, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, проте в протоколі, при викладені суті адміністративного правопорушення, не зазначено ознак повторності в діях ОСОБА_1 . При цьому у графі, де зазначається частина статті КУпАП, за якою кваліфіковано правопорушення, містить додатковий запис олівцем, що у свою чергу суперечить вимогам Інструкції №1376.

Звертає увагу, що зазначені поліцейським у рапорті ознаки, які вказують на знаходження ОСОБА_1 в стані сп`яніння, відрізняються від ознак, які були встановлені лікарем за результатами огляду в медичному закладі, що підтверджується актом огляду від 12.05.2023.

Захисник вважає, що наявна в матеріалах роздруківка постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 24.01.2023 року не містить будь-яких ідентифікаційних даних, а тому неможливо встановити, що саме ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Жужупал М.А., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 12 травня 2023 року о 14 год. 48 хв. керував транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Празька, 23/72, в місті Києві в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Зокрема, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Дійсно, як звертає увагу захисник в поданій апеляційній скарзі, в графі, де зазначається частина статті КУпАП, за якою кваліфіковано правопорушення, міститься виправлення кваліфікації з частини 1 на частину 2 статті 130 КУпАП. Проте суд апеляційної інстанції вважає, що дана обставина не може безумовно свідчити про недопустимість складеного протоколу, оскільки правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується іншими, наявними в матеріалах справи доказами, зокрема довідкою щодо проведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення від 26.05.2023 року та постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 24.01.2023 року (а.с.8, 11-14).

Всупереч доводам апелянта, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 24.01.2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

До протоколу долучений висновок КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 травня 2023 року №002344, згідно якого ОСОБА_1 на час огляду перебував в стані наркотичного сп`яніння (а.с.4).

Із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування поліцейськими у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, після чого його було доставлено до закладу охорони здоров`я для проведення огляду. Згідно акту про проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан сп`яніння, останній перебував в стані сп`яніння внаслідок вживання каннабіноїдів. Крім цього, з метою уточнення наявних речовин впливу, в ОСОБА_1 відібрано зразки біологічного середовища для проведення лабораторних тестів. Згідно результатів лабораторного дослідження №1640, проведеного методом імунохроматографічного аналізу (ІХА) та газової хроматографії/мас-спекрометтрії(ГХ/МС), в організмі ОСОБА_1 виявлено речовини, а саме марихуана (каннабіноїди) та барбітурати (а.с.60-62).

Згідно Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Дійсно, як зазначає апелянт, даний висновок складений 19.05.2023 року. Проте із даного висновку та акту медичного огляду, вбачаться, що сам огляд було проведено 12.05.2023 о 15.25 год. в присутності поліцейського.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із доводами захисника щодо недопустимості протоколу про адміністративне правопорушення через те, що він був складений з порушеннями вимог ч.2 ст.254 КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно частини 2 статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративного правопорушення та наявного відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, 12.05.2023 року після проведеного в медичному закладі огляду, ОСОБА_1 було вручено повідомлення про запрошення до підрозділу поліції 23 травня 2023 року для складання протоколу про адміністративне правопорушення на підставі висновку КНП КМНКЛ «Соціотерапія». ОСОБА_1 роз`яснено положення статті 268 КУпАП та 63 Конституції України. Дане повідомленням ОСОБА_1 підписане без зауважень та застережень (а.с.6).

Крім цього, як вбачається із рапорту від 23.05.2023 року, оскільки на вказану у повідомлені дату ОСОБА_1 не з`явився до підрозділу поліції, на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №259371 на підставі висновку КНП КМНКЛ «Соціотерапія» №002344.

Доводи захисника про те, що працівники поліції не мали законних підстав для огляду транспортного засобу ОСОБА_1 , не є предметом розгляду даного провадження. При цьому, апелянтом не надано доказів на підтвердження того, що такі дії працівників поліції визнані незаконними. Разом із цим, як вбачається із відеозапису із нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 не заперечував щодо його особистого огляду та огляду його автомобіля.

Твердження захисника проте, що зазначені поліцейським у рапорті ознаки сп`яніння ОСОБА_1 різняться від ознак, які були встановлені лікарем за результатами огляду в медичному закладі, не можуть свідчити про безпідставність висунутої працівниками поліції вимоги про проходження огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння в передбаченому законом порядку, оскільки працівник поліції встановлює ознаки наркотичного сп`яніння за своїм суб`єктивним сприйняттям. Проте сам факт перебування особи в стані наркотичного сп`яніння встановлюється в медичному закладі. За результатами проведеного огляду лікар-нарколог встановив клінічні ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , а для уточнення наявних речовин впливу в організмі останнього було відібрано зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження, якими також підтверджено наявністю в дослідженому середовищі наркотичних та психотропних речовин (канабіноїди та барбітурати).

На переконання суду апеляційної інстанції, наявні у справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення віл 23.05.2023 року; відеозапис з нагрудної камери працівників поліції; рапорти від 12.05.2023 року та 23.05.2023 року, довідка щодо проведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення від 26.05.2023 року; копія постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 24.01.2023 року; висновок від 19.05.2023 року; акт медичного огляду від 12.05.2023 року; результати лабораторного дослідження №1640, є належними та допустимими доказами та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

За результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає захисник в поданій апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке переглядається, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Жужупал М.А. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 16 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, - залишити без змін, а подану захисником Жужупал М.А. в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз