САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2109/23
Провадження №3/726/1297/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2023 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управляння патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП НП України щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, українки за національністю, працюючої вихователем у ЗДО № 23, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

03.09.2023 об 11:20 в м. Чернівці по вул. Демократична, 6, водійка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , будучи учасником дорожньо-транспортної події, не залишилася на місці події, до якої була причетна.

Таким чином, своїми діями водійка ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

У судове засідання по справі ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Скерувала 28.09.2023 до суду власноручну заяву, у якій не заперечила факту ДТП, однак вказала про те, що не визнає вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КупАП, так як наміру уникнути відповідальності не мала, домовилися на місці події про відшкодування шкоди. Також наразі шкоду, спричинену ДТП повністю відшкодовано, подала заяву потерпілої про відсутність претензій.

Враховуючи, що по даній категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою та з огляду на положення ст.ст. 38, 277 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи щодо неї та просила розгляд справи провести за її відсутності, врахувавши письмові пояснення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 122-4 КУпАП адміністративна відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо- транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку- загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Тобто, виходячи із диспозиції вказаної вище статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за статтею 122-4 КУпАП, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП передбачає наявність у діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі умислу (а саме: особа розуміє, що була учасником дорожньо-транспортної пригоди, однак умисно залишила місце вказаної пригоди).

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП відсутні дані про наявність у останньої умислу на залишення місця ДТП, а будь-які докази цього до матеріалів справи не долучені.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

На доведеність вини ОСОБА_1 до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено лише схему місця ДТП від 04.09.2023, згідно якої зафіксовано дорожню обстановку та пошкодження огорожі, а також відсутність транспортного засобу, причетного до ДТП, а лише його напрямок руху (а.с.2) та протокол огляду транспортного засобу на наявність механічних пошкоджень від 05.09.2023, згідно якого у автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , пошкоджено задній правий стоп та бампер з правої сторони (а.с.7).

Долучені докази лише свідчать про факт наявності ДТП, однак не можуть свідчити про факт умисного залишення місця ДТП.

Також долучено письмові пояснення свідків.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , остання вказує про те, що їй зателефонувала сусідка з приводу того, що у паркан сусідки, що проживає за кордоном в`їхало авто сірого кольору. Вийшовши на вулицю побачила, що одна із секцій пошкоджена автомобілем з д.н.з. НОМЕР_2 . Після цього до неї підійшов чоловік, якому повідомила номер телефону власниці майна та попросила зателефонувати, однак він сів та поїхав у невідомому напрямку (а.с.4).

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , остання вказує про те, що 03.09.2023 була на вулиці Демократичній та бачила, як водійка автомобіля сірого кольору, рухаючись заднім ходом скоїла наїзд на огорожу будинку № 6, про це вказала сусідці. Чоловік, що був пасажиром сів за кермо та поїхав у невідомому напрямку (а.с.5).

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 не заперечує вчиненого ДТП, що рухаючись на автомобілі Mercedes-Benz, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , заднім ходом пошкодила огорожу по вул. Демократичній,6 у м. Чернівці. Також вказує про те, що їй дали номер власників, а тому поїхала. З місця події не їхала, збитки відшкодує (а.с.6).

Таким чином, слід зауважити, що ОСОБА_1 після вчинення ДТП на місці пригоди свідкувалася із сусідами щодо пошкодження майна та не заперечувала обставин скоєного, а тому не мала наміру уникнути відповідальності чи умисно залишити місце пригоди.

Більше того, у отриманій заяві ОСОБА_2 , власника пошкодженої огорожі, вказано, що ОСОБА_1 відшкодувала матеріальні збитки та просить не притягати її до відповідальності.

Крім того, свідки у своїх поясненнях вказують про те, що водійка зупинилася після удару та оглядала разом із чоловіком місце події, взяла номер телефону власників щоб відшкодувати шкоду, що підтверджує її пояснення з приводу того, що остання не мала наміру уникнути відповідальності чи умисно залишити місце події.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , вони домовились про добровільне відшкодування завданих збитків, при цьому вирішивши не повідомляти органи поліції. Тому жодного умислу (прямого чи непрямого) на залишення місця ДТП у неї не було.

Таким чином пояснення ОСОБА_1 про відсутність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, на переконання судді не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами, а тому беруться до уваги.

Відтак, враховуючи досліджені матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 був відсутній умисел на вчинення правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, а тому у даному випадку відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яка у сукупності з об`єктом, суб`єктом та об`єктивною стороною має утворювати склад цього правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Згідно ст. 62 Конституції України, винна особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на вище вказане, та враховуючи, що висновки про доведеність винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, свого підтвердження в судовому засіданні не знайшов.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного, провадження в справі про адміністративне правопорушення слід закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

При цьому суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ч. 2 ст. 284, ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 9, 10, 122-4, 247, 251, 252, 268, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.122-4 КУпАП, - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

СуддяС. А. Асташев