КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 373/2076/22 Головуючий у суді першої інстанції - Хасанова В.В.
Номер провадження № 33/824/4306/2023 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Сукач О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2023 року щодо притягнення :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування) -, АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №151547, 09 грудня 2022 року о 23 годині 30 хвилин по вул. Б.Хмельницького в м.Переяслав Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації і рухів), від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одної тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої наголошує на відсутності в матеріалах справи відеозапису події, відсутності двох свідків під час зупинки його транспортного засобу та під час його відмови від проходження огляду.

Разом з тим, апелянт вказує на відсутність під час складення протоколу працівників військової служби правопорядку, оскільки він є військовослужбовцем та всі дії такі як затримання, огляд та слідчі дії мають проводитись за присутності працівників ВСП.

ОСОБА_1 вважає, що вказівка про проведення відео фіксації не є достовірною. В апеляційній скарзі також зазначено, що його не було направлено до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння. Крім того, матеріали справи не містять протоколів затримання з його підписом.

Апелянт зазначає, що 09 грудня 2022 року він був зупинений на блок-посту для перевірки документів, після чого поїхав до місця розташування підрозділу. ОСОБА_1 посилається на те, що від працівника ДПС разило перегаром, він був збудженим, грубим та натякав на неправомірну вигоду на його користь, проте апелянт відмовив та після отримання свого військового квитка та технічного паспорту на автомобіль поїхав далі. Відтак, він вважає, що матеріали справи не містять доказів перебування його в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2023 року у зв`язку із тим, що зазначений строк на апеляційне оскарження було пропущено у зв`язку із перебування в зоні бойових дій та неможливістю вчасно відправити апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2023 року.

ОСОБА_1 на розгляд справи до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 76).

Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2023 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що 10 лютого 2023 року було ухвалено оскаржувану постанову й апелянт не був присутнім у судовому засіданні (а.с.18).

Копію оскаржуваної постанови було вручено сестрі ОСОБА_1 24 лютого 2023 року (а.с.22).

Разом з тим, апелянт посилається на те, що строк на апеляційне оскарження було пропущено у зв`язку із перебування в зоні бойових дій та неможливістю вчасно відправити апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2023 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Відповідно до положень частини 1 статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15.11.18).

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №151547, 09 грудня 2022 року о 23 годині 30 хвилин по вул. Б.Хмельницького в м. Переяслав Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації і рухів), від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 не зазначив свої зауваження чи заперечення щодо змісту складеного протоколу.

Також в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 грудня 2022 року, видане ОСОБА_1 , однак вказане направлення не містить результатів даного огляду, оскільки останній не проводився (а.с.3).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складений відносно ОСОБА_1 , у останнього було виявлено наступні ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова. Від проходження огляду особа відмовилась (а.с.2).

Крім того, в матеріалах справи міститься також відеозапис із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП 09 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 , де також зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.8).

В матеріалах справи також міститься постанова серії БАБ №432202 від 09 грудня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн за порушення ч.2 ст.126 КУпАП (не мав права керування транспортним засобом) (а.с.6).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, виявлені працівниками поліції 09 грудня 2022 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п.1,2,3 п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано на відео з нагрудної камери працівника патрульної поліції.

Так, на відеозаписі зафіксовано як працівник патрульної поліції просить назвати своє ПІБ ОСОБА_1 , після чого запитує чи вживав він спиртні напої. ОСОБА_1 на вказане питання відповідає ствердно. Працівник поліції запитує, чи він одразу після цього сів і поїхав, на що ОСОБА_1 відповідає, що сів і поїхав через пів години після того як випив. На чітке питання працівника поліції чи буде ОСОБА_1 проходити освідування, останній відповів відмовою; на запитання працівника поліції чи буде ОСОБА_1 надавати свої пояснення чи підписувати протокол, ОСОБА_1 також відповів відмовою.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не було працівників військової служби правопорядку апеляційним судом відхиляються як необґрунтовані, оскільки КУпАП не передбачає спеціальної процедури відносно військовослужбовця під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що його не було доставлено в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння також апеляційним судом сприймаються критично, оскільки особу доставляють до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння у випадку якщо особи незгодна на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Водночас, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння загалом.

Посилання апелянта на те, що від нього вимагали грошові кошти працівники патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин апелянтом надано не було й матеріали справи вказаного не містять.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський