Справа № 309/3410/23
Провадження № 3/309/1099/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Піцур Я.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ,09липня 2023 року близько 19 години 40 хвилин в м.Хуст по вул. Духновича керував ТЗ «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей). Від проходження огляду на сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 по суті справи надав пояснення у яких просить закрити провадження у адміністративній справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, а уразі встановлення судом його вини просить звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП. У поясненнях вказує, що він був дуже розгублений внаслідок постійного стресу, і коли мова йшла про медичне освідчення, то відмовляючись він мав на увазі що не вживав алкоголь. Лише після того як у нього було вилучено права і він підписав протокол, він зрозумів, що відбулося, пішов у лікарню де склали медичний висновок, що він тверезий. Вказує, що підстави для проведення обслідування були надуманими та не відповідають дійсності, ознак алкогольного сп`яніння не було.

В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся за допомогою SMS-повідомлення. Окрім того, його письмові пояснення містять клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП- адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч.1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом серії ААБ №045260 від 09.07.2023 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- направленням водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння згідно якого ОСОБА_1 відмовився від огляду;

- а також матеріалами відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі, на що той чітко відмовився.

Відповідно до статті 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду регулюються Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735), та Порядком № 1103.

Відповідно до пунктів 1, 6, 7 та 9 розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктами 7 і 8 Порядку № 1103 передбачено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судом встановлено, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що чітко вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського. Твердження ОСОБА_1 що він був дуже розгублений і фактично відмовляючись мав на увазі те, що він не вживав алкоголь, суд оцінює критично, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 чітко відмовився від конкретної пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі. При цьому пропозиція працівника поліції була чітка і не допускала двозначного трактування.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, з посиланням на протокол №469 медичного огляду для встановлення фактів вживання алкоголю та стану оп`яніння від 09.07.2023, у якому зазначено, о 09.07.2023 о 21:25 ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, то суд констатує, що об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у цій справі складає саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, і для підтвердження наявності цієї об`єктивної сторони уповноваженій особі на складання протоколу достатньо встановити саме факт відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння і надати докази на підтвердження цього факту.

І зазначені обставини судом установлені.

Також слід зазначити наступне.

Абзацами другим та четвертим частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положеннями статті 52 цього Закону одним із таких органів державного контролю є Національна поліція.

Відповідно до абзацу третього частини другої статті 16 вказаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах його компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, з подальшими змінами, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

З чого сліду, що ОСОБА_1 зобов`язаний був пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння саме на вимогу працівника поліції, чого зроблено ним не було. При цьому як вбачається з відеозапису при відмові від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 жодним чином не аргументував у чому саме полягає причина неможливості проходження ним такого огляду на вимогу працівника поліції.

На думку суду проходження такого огляду ОСОБА_1 вже після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не випливає на факт вчинення ним правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, суд ставіть під сумнів як доказ долучений захисником протокол №469 з огляду на таке.

У протоколі вказано, що такий документ є Додатком №1 до наказу Міністерства охорони здоров`я України, форма №155-у. Тобто номер і дату відповідного наказу МОЗ України не вказано.

Суд констатує, що Міністерством охорони здоров`я України не затверджувалася така форма медичної за №155-у.

Відповідний документ затверджено наказом Міністерством охорони здоров`я СРСР від 08.09.1988 № 694.

Зважаючи на те, що процедура огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння чітко врегульована Інструкцією № 1452/735, то вказаний вище Наказ Міністерством охорони здоров`я СРСР від 08.09.1988 № 694 з додатками не підлягає застосуванню, а тому на думку суду долучений захисником протокол №469 є неналежним доказом.

Відтак, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмова осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про застосування ст. 22 КУпАП, то відповідно до примітки до вказаної статті положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130 та 161-1 цього Кодексу. Відтак указана стаття не може бути застосована у даному випадку за жодних обставин.

Статтею 33 КУпАП України передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи стягнення для ОСОБА_1 враховую відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП (у редакції чинній на момент вчинення правопорушення) передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, і саме таке стягнення слід накласти на ОСОБА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 130, 283-285, 287, 291, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.