Справа № 463/6886/23
Провадження № 3/463/2058/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року суддя Личаківського районного суду м.Львова Грицко Р.Р., з участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Сухай О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, українки, громадянки України, неодруженої, не працюючої, студента 4-го курсу Львівського національного університету ім.І.Франка, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 507775 від 29.07.2023 року, ОСОБА_1 29.07.2023 року о 17 год. 08 хв. по вул.Пасічна,88 у м.Львові, не виконала вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом (світлоповертачем) рукою вказуючи на цей транспортний засіб та подальше місце його зупинки, чим порушила вимоги п.п.2.4, 8.9(а) Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

В судовому засіданні 28.08.2023 року ОСОБА_1 суду пояснила, що вона дійсно керувала автомобілем марки «SKODA KAROQ» р.н. НОМЕР_1 , їхала по своїх справах в сторону вул.Личаківської у м.Львові, в правому ряді. Оскільки був великий потік машин, вона не побачила, що працівники поліції подали сигнал про зупинку автомобіля. З правопорушенням не згідна.

В судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Сухай О.В. просила закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що Пустомитівським районним судом Львівської області скасовано відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 394975 від 29.07.2023 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Крім того, з електронного носія (DVD-R диску), який долучений працівниками Управління патрульної поліції у Львівській області в порядку розгляду вказаної вище справи в якості доказу вимірювання швидкості лазерним вимірювачем TruCam 20/20, серійний номер ТС008367, вбачається, що 29.07.2023 року по вул.Пасічна у м.Львові, приблизно о 17 год. 08 хв. за кермом автомобіля р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не перебуває, за кермом автомобіля знаходиться особа чоловічої статі. Щодо пояснень ОСОБА_1 про те, що саме вона перебувала за кермом вказаного автомобіля, пояснила, що остання в судовому засіданні не зорієнтувалась у часовому просторі, хоча дійсно в цей день керувала вказаним автомобілем.

Інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Кравець П.Б. в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення Серії ААД № 507775 від 29.07.2023 року, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 394975 від 29.07.2023 року, відеофіксацію вимірювання швидкості лазерним вимірювачем TruCam 20/20, серійний номер ТС008367 від 29.07.2023 року, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Санкція частини 1 статті 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.122-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Як вбачається з оглянутого судом відеозапису, який додано до матеріалів справи, 29.07.2023 року по вул.Пасічна у м.Львові, приблизно о 17 год. 08 хв. за кермом автомобіля р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не перебуває, а перебуває особа чоловічої статі.

Так, на момент складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122-2 КУпАП, остання не була водієм у розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не керувала транспортним засобом, відтак, дія вказаних Правил на неї не поширюється.

Судом чітко вбачаються суттєві розбіжності між даними, які викладені у протоколі та відеозаписом, наданим працівниками Управління патрульної поліції у Львівській області в якості доказу вимірювання швидкості лазерним вимірювачем TruCam 20/20, серійний номер ТС008367 в ході розгляду справи Пустомитівським районним судом Львівської області.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно зі ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п.2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Аналогічні положення закріплені у ст.62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, оцінивши в сукупності встановлені в ході судового розгляду обставини справи, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, а тому, провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.ст.122-2, 247, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) - закрити, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Грицко Р.Р.