03.08.2023 Справа № 756/4561/23
Ун.№756/4561/23
Пр.№ 3/756/2886/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 240476, 24 березня 2023 близько 08 год. 48 хв., рухаючись по вул. Автозаводська, 9а в м. Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом не керував, відмовився від проходження обстеження приладом «Драгер», оскільки цей прилад може показати некоректні дані, просив у працівників поліції дати направлення для проходження медичного огляду у медичному закладі, на що отримав відмову та пояснення, що лікар, також наявність алкоголю в крові буде перевіряти приладом «Драгер». Він проти цього заперечував, оскільки не довіряє приладу, але йому повідомили, що інших способів пройти огляд не існує.

Заслухавши особу, яка притягається до відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За вказане правопорушення передбачено санкцію у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, передбаченої ч. 1 ст. 130 КпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності наступних обставин:

-керування особою транспортним засобом у конкретних час і місці;

- вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння;

- наявність категоричної відмови особи пройти відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Судом переглянуто долучений до матеріалів справи відеозапис з бодікамери, на якому відсутній момент огляду на стан сп`яніння водія, виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, їх переліку. Після зупинки транспортного засобу, працівники поліції перевіривши дані щодо попередніх притягнень до відповідальності за ст.130 КУпАП, почали проводити опитування стосовно того, коли востаннє він вживав алкоголь, скільки, переконувати про те, що алкоголь виводиться з організму три дні. При цьому ОСОБА_1 переконує, що в стані сп`яніння не перебуває, погоджується проїхати до лікаря-нарколога, однак йому повідомляють, що огляд у лікаря теж проводиться з застосуванням приладу Драгер і ніяким іншим шляхом, а тому (на думку працівників поліції) не має різниці де застосовувати цей прилад. На відео факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у категоричній формі відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, на переконання суду, дії поліцейських, які замість виконання вимог Інструкції та направлення особи (її супроводження, оскільки огляд має відбуватись у присутності поліцейських), яка погоджувалась на проходження огляду до закладу охорони здоров`я, почали обговорювати наперед результати такого огляду, надавати власні рекомендації, тобто діяли всупереч положенням ч.2 ст.19 Конституції України. Такі їх дії свідчить про провокацію вчинення правопорушення, оскільки особа сприймає такий варіант дій як можливу альтернативу, не усвідомлює протиправність таких дій, вчиняє дії під тиском визначених працівниками поліції наслідків. Зазначені обставини вказують на те, що працівники поліції своїми діями сприяли тому, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, тлумачачи його відмову від огляду за допомогою приладу Драгер саме як таку відмову.

Частинами 1 - 3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно частинам 1, 3 ст. 7 вказаного Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом; доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

За змістом ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Тобто, особа не зобов`язана доказувати свою невинуватість і її поведінка вважатиметься правомірно, доки не буде доказано зворотне.

У Рекомендації No R (91) 1 Комітета Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.

Відповідно до положень ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Враховуючи допущені порушення при проведенні огляду водія на стан сп`яніння, всі сумніви в даному випадку суд, у відповідності до ст.62 Конституції України, трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, що згідно п.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.247 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А. М. Майбоженко