Єд. унік. № 243/4093/23
Провадження № 3/243/2470/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2023 року

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, який має статус ФОП, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.1 ст. 164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 909100 від 12.08.2023 року видно, що 12.08.2023 о 08-05 год., за адресою смт. Черкаське, вул. Ясна, 2А в магазині «Олімп», ОСОБА_1 проводив господарську діяльність, що підлягає ліцензуванню, а саме, здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії, чим порушив ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів», та, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та дату судового розгляду шляхом отримання телефонограми, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду не надав.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Враховуючи, що ОСОБА_1 достовірно був обізнаний про дату і час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак до суду не з`явився, зацікавленості про стан судового провадження не виявив, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП та не порушує гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи

заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 256 КУпАП передбачає, що в протоколі про адміністративне правопорушення окрім того зазначається і нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Відсутність або недоведеність хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, адміністративна відповідальність особи настає у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Суб`єктом вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП є особа, яка здійснює господарську діяльність.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 909100 від 12.08.2023 року вбачається, що в графі «місце роботи (навчання), посада, зазначено місце роботи ОСОБА_1 ФОП, разом з тим, матеріали справи не містять належних і достатніх відомостей, підтверджуючих, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність та зареєстрований відповідно до закону, як фізична особа-підприємець.

Надані до суду скріншоти застосунку «Дія» з мобільного телефону ОСОБА_1 де зазначено, що він є платником ЄСВ, суд сприймає як загальну інформацію, оскільки платниками єдиного внеску є роботодавці; фізичні особи-підприємці; особи, які забезпечують себе роботою самостійно займаються незалежною професійною діяльністю; особи, які працюють на виборних посадах; військовослужбовці та інші категорії платників податків.

Державна фіскамльна служба у своїх роз`ясненнях неодноразово зазначала, що єдиним документом, який підтверджує державну реєстрацію фізичної особи, як суб`єкта підприємницької діяльності, є витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Проте, вказаний витяг в матеріалах справи відсутній.

Таким чином, жодних належних доказів, які б беззаперечно доводили, що ОСОБА_1 є ФОП, тобто суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суду надано не було.

Крім того, ч. 1 ст.164 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.164КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. А тому, при складанні протоколу про адміністративне

правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законів, які регулюють, зокрема, порядок здійснення певних видів господарської діяльності, що потребують ліцензування або державної реєстрації.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 909100 від 12.08.2023 року видно, що ОСОБА_1 порушив ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів», але не зазначено яку саме норму вказаного Закону було порушено ОСОБА_1 .

На думку суду відсутність зазначеної в протоколі конкретної порушеної норми є важливою складовою, оскільки ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» містить більше ніж 50 частин.

В свою чергу, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд немає права в порушення принципу змагальності та диспозитивності, принципу рівності сторін, перебирати на себе функції обвинувачення та виправити зазначений вище недолік протоколу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Так, згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Враховуючи те, що в процесуальних документах даної справи не зазначено які саме конкретні норми матеріального права було порушено ОСОБА_1 та не надано належних доказів на підтвердження господарської діяльності останнього, то у суду

відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП, оскільки склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 - відсутній.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 164, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені на підставі протоколу огляду речей від 12.08.2023 року - 690 пачок цигарок та грошову купюру номіналом 200 грн., які зберігаються у ВП № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (квитанція № 5942/205/04-2023, номер ЄО за матеріалами перевірки ЄО-10237 від 12.08.2023, порядковий номер - 212), після набрання постановою законної сили - повернути власнику.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Д.В. Воронков