Справа № 753/2915/23 Головуючий в суді І інстанції - Комаревцева Л.В.
Провадження № 33/824/2192/2023 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

захисника особи, яка притягається до відповідальності Проскурні Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Проскурні Тетяни Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 21 березня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 19.02.2023 о 12 год. 20 хв. по вул. Садова 60А в м. Києві здійснила вигул собак породи американський пітбультер`єр без намордників, без повідків, що призвело до загибелі собаки йоркширського тер`єру внаслідок нападу на неї американських пітбультер`єрів. Володілець собаки йоркширського тер`єру, ОСОБА_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 здійснила порушення правил утримання тварин. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 21 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 154 КпАП України та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить, 1700 гривень (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок з конфіскацією тварин, двох американських пітбультер`єрів).

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції адвокат Проскурня Тетяна Володимирівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дарницького районного суду міста Києва від 21 березня 2023 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною і необгрунтованою, такою, що прийнята за результатами абсолютно формального розгляду справи без реального дослідження доказів.

Вказує, що згідно з положень ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені лише ч. 2 ст. 154 КУпАІІ.

Таким чином, оскільки справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 154 КУпАП, до підвідомчості судів не відносяться, то справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід було повернути до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, як таку, що не підлягає розгляду судом.

Звертає увагу, що у своїй постанові суд першої інстанції також посилається на те, що законодавцем не віднесено підвідомчість справи про адміністративне правопорушення за ч. З ст. 154 КУпАП до повноважень компетентних органів.

Разом з тим, посилаючись на «національне законодавство у сукупності з практикою ЄСПГІ і Комітету ООН з прав людини» суд доходить висновку, що «адміністративні правопорушення, які передбачені національним законодавством України, підпадають під автономне поняття «кримінальне обвинувачення» для цілей статті 6 Конвенції та мають «кримінальний характер» в розумінні статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, і тому на них розповсюджуються гарантії права на справедливий суд і механізм захисту прав людини органами ООН».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у суда повноважень на розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 154 КУпАП.

З такими висновками суду апелянт не погоджується, вважає, що наведені норми законодавства не надають права судам розглядати справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Звертає увагу, що судом першої інстанції під час розгляду адміністративної справи не було враховано пояснення ОСОБА_1 щодо фактів, викладених у протоколі, що призвело до ухвалення незаконної необгрунтованої постанови.

Крім того, матеріали адміністративної справи містять фото, на яких зафіксовано труп собаки. Що це за собака - незрозуміло.

Доказів на підтвердження того, що цей собака мав якесь відношення до ОСОБА_2 - матеріали справи також не містять.

До того ж, матеріали справи не містять жодного доказу того, що постраждала собака належить ОСОБА_2 . В справі не міститься прізвиська постраждалої собаки, її ідентифікуючих ознак - чип, паспорт, особистий номерний знак тощо.

Отже, з матеріалів справи неможливо достеменно встановити обставини загибелі виявленого трупу собаки та причетність цього собаки до громадянки ОСОБА_2 .

Крім того, працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано, не ідентифіковано майно, якому заподіяно шкоду. А обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, ОСОБА_2 зазначена у протоколі як у якості свідка і як потерпіла, що є грубим порушенням складання протоколу.

Також у своїх поясненнях у суді першої інстанції ОСОБА_1 зазначала, що під час складання протоколу не було жодного свідка. Це також підтверджується відео з камер поліцейських, що долучено до матеріалів справи.

До того ж, судом було ухвалено конфіскувати всіх тварин ОСОБА_1 , у тому числі двох американських пітбультер`єрів, що суперечить фундаментальним принципам справедливості та пропорційності покарання. А в матеріалах справи, у порушення ст.265-5 КУпАП, відсутній протокол вилучення собак з описом їх індивідуальних ознак та породи, що позбавляє суд можливості застосувати додаткове стягнення у вигляді конфіскації тварин у разі визнання особи винною.

Відтак адвокат Проскурня Т.В. вважає, що наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника Проскурні Т.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в невідведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 25.10.2007 № 1079/3912 «Про врегулювання питань утримання та поводження з собаками і котами в м. Києві, зі змінами внесеними рішенням Київської міської ради від 05.10.2017 №172/3179,(далі - Правил), вимоги цих Правил щодо власників собак і котів поширюються на осіб, яким ці тварини належать на будь-яких підставах, що не суперечать чинному законодавству.

Згідно з п. 1.4. вказаних Правил відповідальність за дії тварин несуть їх власники, особи, яким тварини належать на інших підставах, що не суперечать чинному законодавству, а також особи, які супроводжують тварину.

Потенційно небезпечні собаки - собаки, які згідно з Переліком порід собак визнані як потенційно небезпечні (за переліком, що додається), а також особини, які мають фенотипічні ознаки цих порід. Службові собаки та собаки бійцівських порід є джерелом підвищеної небезпеки.

Так, відповідно до постанови КМУ від 10 листопада 2021 року № 1164, до небезпечних порід собак відносяться, зокрема, піт-бультер`єр американський.

У відповідності з п. 3.4. Правил, при утриманні собак і котів їх власникам необхідно, зокрема упереджувати можливість безконтрольного виходу тварини поза межі місця її утримання. Власник потенційно небезпечної собаки також зобов`язаний, зокрема, пройти процедуру обов`язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, згідно з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до п. 5.1. вищевказаних Правил, власники собак та котів та/або відповідальні особи за дорученням власника тварини (супроводжувальні особи) мають право знаходитись з собакою або котом поза межами її постійного утримання (супроводжувати її). Особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку, зокрема,оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною твариною;

Крім того відповідно до п. 5.5. Правил, Дозволяється виводити собак за межі квартири, території подвір`я, організацій, підприємств тощо лише на повідку з прикріпленим до нашийника особистим номерним знаком, а потенційно небезпечних собак та собак, що визнані небезпечними, обов`язково на короткому повідку (не більше 1,2 м) і в наморднику.

Так, доводи апелянта про відсутність у суду першої інстанції повноважень на розгляд справ щодо притягнення до відповідальності за ч.3 ст.154 КупАП є необґрунтованими та спростовуються наведеними у оскаржуваному судовому рішенні доводами, з якими погоджується і суд апеляційної інстанції.

Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно приписів ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються: 1) адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад; виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом; районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом; органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Положеннями ст. 221 КУпАП визначено категорію справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких здійснюють судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. До таких справ відносяться, зокрема, справи за ч. 2 ст. 154 КУпАП, яка встановлює відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), вчинені особою повторно протягом року.

Законом України № 1684-IX від 15.07.2021 ст. 154 КУпАП була доповнена ч. 3, якою визначено, що дії, передбачені ч. 1 цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Відповідно ст. 23, 24 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. За вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення:1) попередження; 2) штраф; 3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; 4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; 5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 5-1) громадські роботи; 6) виправні роботи; 6-1) суспільно корисні роботи; 7) адміністративний арешт; 8) арешт з утриманням на гауптвахті. Законами України може бути встановлено й інші, крім зазначених у цій статті, види адміністративних стягнень.

Конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України (ст. 29 КУпАП).

Вказані положення КУпАП кореспондуються з основними положеннями Конституції України, а саме ст. 41, згідно якої конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Як вже зазначено вище судді районних судів здійснюють розгляд справ за ч. 2 ст. 154 КУпАП щодо порушення правил утримання собак і котів, у яких об`єктивна сторона полягає у вчиненні дій, передбачених ч. 1 цієї статті, особою повторно протягом року.

Тобто фактично судам підвідомчі справи із кваліфікованим складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 154 КУпАП.

Що стосується ч. 3 ст. 154 КУпАП, то ця норма закону так само передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 цієї статті, але у разі якщо такі дії спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, що тягне за особою накладення стягнення у виді штрафу в більших розмірах (в залежності від суб`єкта правопорушення), а також із конфіскацією тварин.

Таким чином, оскільки справи за ч. 2 ст. 154 КУпАП підвідомчі судам, а справи за ч. 3 ст. 154 КУпАП відрізняються тільки наявністю додаткового об`єкта правопорушення (заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну), при цьому, окрім основного стягнення, санкцією ч. 3 передбачене ще й додаткове стягнення у виді конфіскації, яке має бути застосовано виключно за рішенням суду (ст. 29 КУпАП, ст. 41 Конституції України), то наведене дозволяє зробити висновок, що справи і за ч. 3 ст. 154 КУпАП також підвідомчі судам.

Не внесення відповідних змін до ст. 221 КУпАП щодо підвідомчості справ після доповнення ч. 3 ст. 154 КУпАП жодним чином не виключає відповідальності за вчинене правопорушення, так як жоден інший орган (посадова особа) не уповноважений розглядати вказану категорію справ. При цьому адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 3 ст. 154 КУпАП); адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ст. 9 КУпАП).

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Враховуючи викладене, справа за ч. 3 ст. 154 КУпАП відносно ОСОБА_1 розглянута компетентним органом та у відповідності із законом.

Також, санкція ч.3 ст. 154 КУпАП є абсолютною, а не альтернативною, так як передбачає накладення штрафу саме з конфіскацією тварини, тобто застосування додаткового стягнення в даному випадку є безальтернативним.

У зв`язку з вищенаведеним також спростовуються доводи апелянта про те, що згідно з нормами чинного законодавства суд був позбавлений можливості перекваліфікувати дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягало закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №123066 від 19.02.2023 року, який підписано безпосередньо ОСОБА_1 , (а.с. 1); долученими до справи фотографіями (а.с. 3-7), протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення на іншу подію (а.с. 8-9), поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 10), протоколом огляду місця події (а.с. 11-13), поясненнями потерпілої ОСОБА_2 (а.с. 14), поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с. 15), детальний зміст яких відтворено у оскаржуваній постанові суду, рапортом (а.с. 16).

Крім того, під час апеляційного розгляду в режимі відео конференції було допитано свідка ОСОБА_3 , який підтвердив покази, надані ним в поясненнях (а.с. 15), та зокрема зазначив, що працює на посаді машиніста в ДТЕК. 19.02.2023 близько 12 год. 20 хв. він виконував роботу на АДРЕСА_3 та почув крик жінки, підійшовши туди щоб надати допомогу, останній побачив як дві собаки бійцівської породи роздирають маленьку собаку жінки, яка кричала, у зв`язку з чим викликали поліцію.

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою і не містять істотних розбіжностей та беззаперечно в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено судом в основу прийнятого рішення і свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Євро-пейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Також апеляційний суд критично ставиться до доводів захисника про те, що з матеріалів справи неможливо достеменно встановити обставини загибелі виявленого трупу собаки та причетність цього собаки до громадянки ОСОБА_2 та вважає їх необґрунтованими, оскільки будь-яких сумнівів у причині загибелі на причетності собаки до громадянки ОСОБА_2 , як у суді першої інстанції так і в апеляційному суді не виникло.

Доводи захисника про те, що судом першої інстанції під час розгляду адміністративної справи не було враховано пояснення ОСОБА_1 щодо фактів, викладених у протоколі, не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції під час судового розгляду було досліджено письмові пояснення ОСОБА_1 , а також пояснення надані останньої в судовому засіданні.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Протокол серії ГП №123066 від 19.02.2023 року щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому будь-яких претензій до змісту протоколу ОСОБА_1 не зазначила.

Апеляційним судом встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами статей 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП, оскільки таке спростовується наявними в матеріалах доказами.

Щодо доводів апелянта про порушення принципу справедливості та пропорційності покарання, у зв`язку з конфіскацією тварин, а саме двох американських пітбультер`єрів, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, відповідно до положень статті 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією ч.3 ст.154 КпАП України, як вже зазначалось вище, передбачене обов`язкове додаткове стягнення у вигляді конфіскації тварин, яке суд першої інстанції застосував, конфіскувавши собак ОСОБА_1 .

Встановлюючи додаткове покарання у виді конфіскації тварин за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, законодавець переслідує мету превенції запобігти вчиненню нових правопорушень, оскільки утримання собаки, яка є джерелом підвищеної небезпеки, здатне в майбутньому повторно заподіяти шкоду здоров`ю, зокрема інших людей.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком, викладеним в постанові судді першої інстанції, про неможливість подальшого утримання собак та необхідність їх конфіскації.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 3 ст. 154 КУпАПта в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, постанова Дарницького районного суду міста Києва від 21 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката Проскурні Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Проскурні Тетяни Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 21 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко