Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року

м. Київ

єдиний унікальний номер справи 760/5823/23

номер провадження 33/824/3454/2023

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді судової палати з розгляду цивільних справ Лапчевської О.Ф.,

за участю: адвоката Желтухіна Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвокат Желтухіна Єгора Олександровича

на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 04 травня 2023 року /суддя Мозолевська О.М./

у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 травня 2023 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з вказаною постановою, представник ОСОБА_1 - адвокат Желтухін Є.О. звернувся з апеляційною скаргою в якій просив постанову скасувати, закривши провадження у справі за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Також просив поновити строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущено з поважних причин - повернення вперше поданої апеляційної скарги апеляційним судом.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказував на те, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється саме у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення за вказаною статтею має бути вказано які саме нормативні акти порушено і якими конкретно діями особи. Відсутність чіткої вказівки на нормативний акт, який порушено та які саме дії вчинено (не вчинено), свідчить про неконкретність звинувачення особи і являється порушенням права на захист. Одночасно з цим, звертав увагу суду, що у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вказано, в чому конкретно полягає ухилення останньої від виконання нею обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її сина, в яких її діях вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та яке конкретне порушення вимог ст. 150 СК України мало місце, а зазначена у протоколі подія у розумінні ст. 184 КУпАП не може розцінюватися як таке ухилення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши доводи захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Судом встановлено, що 01.03.2023 р. близько 20 год. 40 хв. до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення від органу охорони здоров`я про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з друзями вживав алкоголь і хлопцю стало погано. У зв`язку з подією складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків щодо додержання необхідних умов виховання відносно сина ОСОБА_2 , який 01.03.2023 близько 19 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 25 вживав алкогольні напої.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки її вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортами поліції про прийняття звернення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності даних у протоколі яким саме чином ОСОБА_1 не виконала батьківські обов`язки та доводи про те, що вона не знаходилась поруч, апеляційним судом відхиляються з огляду на те, що Законом України "Про охорону дитинства" визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідальність щодо виховання дітей покладена на обох батьків, незалежно від того проживають вони разом чи окремо, оскільки обов`язок здійснювати належне виховання та нагляд за малолітнім є рівним для обох з них.

Саме вживання неповнолітнім сином алкогольних напоїв і є невиконанням батьківського обов`язку по догляду за дитиною.

Тому неналежне виховання малолітнього - це правопорушення батьків, а отже, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвокат Желтухіна Єгора Олександровича на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 04 травня 2023 року залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 04 травня 2023 року - без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Лапчевська О.Ф.