КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/8573/23Головуючий у І інстанції: Бондаренко М.С.
Провадження №33/824/3608/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Татунця Владислава Вікторовича на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі:17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у сумі: 536,80 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Татунець В.В., засобами поштового зв`язку, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтуванняапеляційних вимог посилається на те, щопостанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що з відеоматеріалу, який долучений до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 автомобілем взагалі не керував до приїзду співробітників поліції, автомобіль стояв у дворі прибудинкової території.

Працівниками патрульної поліції в протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №029227 від 13.05.2023 причини зупинки ОСОБА_1 не зазначені, не обґрунтовані та не доведені, а з відеоматеріалу взагалі вбачається що автомобіль ОСОБА_1 був припаркований і взагалі не рухався.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

На відеозаписі, що міститься у матеріалах справи ОСОБА_1 неодноразово просив працівників поліції назвати йому причину зупинки. На вказане запитання йому казали, що причиною є ст. 130 КУпАП, однак захисник наголошує на тому, що такої підстави зупинки як «ст. 130 КУпАП» ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» не містить.

Захисник акцентує увагу суду на тому, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 , а сам протокол складений без присутності свідків.

Крім того, захисник вказував на те, що працівниками поліції не вручалося ОСОБА_1 письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, відсутні відомості про таке вручання або відмову від отримання направлення. Отже, вважає, що працівниками поліції було порушено порядок направленняводія для проходженняогляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Також захисник посилається на практику апеляційнихсудів та вказував на те, що у подібних правовідносинах суди вищої інстанції закривали справи стосовно правопорушників.

У судовому засіданні суду апеляційної захисник Татунець В.В. підтримав доводи апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, дійшов до наступних висновків.

Під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції встановив, що висновки суду першої інстанції з приводу доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно протоколу про адміністративнеправопорушення від 13 травня 2023 року серії ААД № 029227, водія ОСОБА_1 , звинувачено в тому, щовін 13 травня 2023 року, о 01 год. 10 хв., за адресою: м. Київ, вул. А. Ахматової, 7, керувавтранспортним засобом «Volkswagenjetta», державнийномерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова.

Від проходження огляду за допомогоюалкотестера «Драгер» у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився на бодікамеруполіцейського.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративнеправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказане обвинувачення підтверджується сукупністю доказів в справі, зокрема: направленням водія на огляд (а.с. 2), яким зафіксовано те, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, нестійка хода; копією водійського посвідчення ОСОБА_1 , відеозаписом з боді камери поліцейського.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об'єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред'явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив ус іобставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують інкриміновані обставини.

Суд відхиляє доводи апелянта, оскільки вони є безпідставними та такими, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Зокрема, посилання на те, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом, оскільки вказане спростовується дослідженим відеозаписом (а.с.8), з якого вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено під час керування ним автомобілем. Під час спілкування він не заперечував, що саме він здійснював керування автомобілем.

Таким чином, сукупність вищенаведених обставин свідчить про те, що ОСОБА_1 під час події був водієм транспортного засобу та є суб'єктом за інкримінованим адміністративним правопорушенням.

Щодо твердження апелянта про відсутність доказів винуватості ОСОБА_1 , то апеляційний суд вважає їх безпідставним, оскільки відеозаписом події встановлено, що поведінка ОСОБА_1 мала активну форму та була направлена на намагання уникнути проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Щодо, доводів про те, що матеріали справи не містять доказів відмови ОСОБА_1 від пропозиції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння.

Відповідно до переглянутих відеозаписів у суді апеляційної інстанції, вбачається, що працівниками поліції зупинений транспортний засіб «Volkswagen jetta», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався на вулиці А. Ахматовій, о 01 годині 10 хв. Так, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівники поліції оглядають його автомобіль, спілкуються з приводу його зупинки та її обставин. В ході бесіди з ОСОБА_1 працівники поліції декілька разів пропонують останньому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою «Драгера», так як у ньоговиявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, нестійка хода, нечіткамова. ОСОБА_1 відмовляється,зокрема згідно відеозапису, 54:29 хв на запитання працівника поліції , ОСОБА_1 відповів: «так, відмовляюсь від проходження огляду», при цьому декілька разів намагається покинути місце пригоди, через деякий час ОСОБА_1 вказав, що мав намір лише перепаркувати свій автомобіль (06 хв. 40 с.). Надалі працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснено, що за відмову від проходження такого огляду передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 роз`яснено, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є порушенням п. 2.5 ПДР України, за що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Надалі ОСОБА_1 оголошується зміст протоколу..

Таким чином, відеозаписами зафіксовано, що ОСОБА_1 під час події порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Щодо тверджень захисника ОСОБА_1 адвоката Татунець В.В. про безпідставне відхилення суддею першої інстанції клопотання про допит свідків, то такі доводи апеляційний суд не вбачає підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки виклик у судове засідання та допит свідків є правом, а не обов`язком суду. Поряд з тим, у матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 13 травня 2023 року, які між собою взаємо узгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують додаткового виклику вказаних осіб у судове засідання для дачі пояснень.

Посиланняк апелянта в апеляційній скарзі про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинамсправи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішеннясправи.

З приводу доводів апелянта, що направлення на оглядводія транспортного засобу з метою виявлення стану сп'яніння йому не вручалось, оскільки на огляд він не направлявся апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів справи та згідно вимог Інструкції №1452/735 інспекторами поліції було складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп'яніння (а. с. 2).

Доводи апелянта з приводу невручення йому цього направлення апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки законом не передбачено його обов'язкове вручення, а такий документ є лише підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров'я та надається лікарю вказаного закладу, від якого апелянт також відмовився.

Доводи з приводу того, що працівники поліції діяли в супереч вимогам ст.35 Закону України «Про Національну поліції» є безпідставним та такими, які направлені лише на створення штучних підстав для скасування судового рішення.

Так, з матеріалів справи і відеозапису подій від 13 травня 2023 року, вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено о 01 годині10 хвилин, тобто під час дії комендантської години, встановленої на території міста Києва на час дії воєнного стану.

За змістом Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також відповідно до Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ №573 від 08.07.2020 р., на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Перепустка - це виданий комендатурою документ, що надає особам, зокрема тим, які керують транспортними засобами, дозвіл на перебування в певний період доби на території, де запроваджено комендантську годину.

Контроль за дотриманням особами комендантської години здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.

Під час дії комендантської години Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності.

Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину, в установленному законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, документи, щопідтверджуютьзаконністьперебування на територіїУкраїни, перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи, за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021р. №1456 уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред'явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Все вищевказане узгоджується з ст. 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, за вказаних обставин зупинення поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 під час дії комендантської години і перевірка його документів є законними.

Також суд апеляційної інстанції зауважує, що судова практика, на яку посилається у своєму клопотанні захисник, не є релевантними до цихобставин, а тому застосуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що судом першої інстанції не забезпечено фіксування судового процесу за допомогою звукозапису позбавлені правових підстав, оскільки положення КУпАП, що регулюють провадження у справі про адміністративне правопорушення не покладають на суд обов'язок здійснювати фіксування судового провадження за допомогою звукозапису.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст.247 КУпАП не встановлено, а відтак апеляційну скаргу сторони захисту, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294КУпАП,суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_1 - адвоката Татунця Владислава Вікторовича на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2023 рокузалишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус