Справа № 204/6934/23
Провадження № 3/204/3795/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає у буд. АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

10 травня 2023 року на адресу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 травня 2023 року справу передано у моє провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 021587 від 22 квітня 2023 року, ОСОБА_1 , 22 квітня 2023 року об 20 годині 20 хвилин, на м-ні Лазурному, 63 у м. Покровську Донецької області, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz C240, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на перешкоду припаркований автомобіль ВАЗ 210103, державний реєстраційний номери НОМЕР_2 та лавку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 13.1 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У численних судових засіданнях ОСОБА_1 вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди не визнала. Пояснила, що того дня вона з друзями святкувала своє повноліття із розпиванням спиртних напоїв. Зазначила, що коли в них почало закінчуватися спиртне, вони з ОСОБА_2 вирішили піти до машини ОСОБА_3 та взяти з неї ще одну пляшку горілки, для цього ОСОБА_3 дав ОСОБА_2 ключі від машини. Вказала, що коли вони прийшли до машини, ОСОБА_2 , в честь її дня народження, запропонував їй її покатати, на що вона погодилася, однак ледь рушивши з місця останній не впорався з керуванням та в`їхав в сусідню машину, а потім в лавку. Стверджувала, що після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 попросив її сказати працівникам поліції, що за кермом сиділа саме вона, адже йому найближчим часом необхідно було здавати іспит на отримання водійського посвідчення, натомість їй нічого не буде, бо він обіцяв їй вирішити всі питання.

11 липня 2023 року ОСОБА_1 до суду було подано клопотання про допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яке було задоволено судом цього ж дня у судовому засіданні в повному обсязі.

У судовому засіданні 17 липня 2023 року свідок ОСОБА_3 пояснив, що дійсно того дня вони святкували день народження ОСОБА_1 та він дав ключі від своєї машини ОСОБА_2 , щоб він з ОСОБА_1 пішли забрати із неї пакет з горілкою. Дозволу на керування транспортним засобом жодному із них не давав. Вони пішли, а через деякий час він вийшов з під`їзду й побачив, що його транспортний засіб пошкоджений. Натомість, ОСОБА_2 йому сказав, що за кермом була ОСОБА_1 , але хто саме з них сидів за кермом він не бачив.

13 вересня 2023 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката Майорова С.В. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а. с. 61).

В обґрунтування клопотання зазначає, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтвердженні належними та допустимим доказами у матеріалах справи. Зокрема зазначає, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтверджений належними та допустимими доказами. Натомість, сама ОСОБА_1 в суді зазначила, що раніше оговорила себе, на прохання ОСОБА_2 , який просив взяти провину на себе, тому як їй нема чого втрачати, не маючи водійського посвідчення, а він навчається, з метою отримання водійського посвідчення. На момент ДТП вона не керувала транспортним засобом, а керував ОСОБА_2 . Доказів на спростування її показів, окрім її письмового визнання, в матеріалах справи немає. Крім того, в підтвердження її версії, опитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 , в письмовому поясненні зазначив, що коли вийшов із під`їзду будинку, то побачив автомобіль «Mersedes-Benz», в якому бачив невідому дівчину, а поруч стояв невідомий хлопець. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , зазначив, що перед ДТП передавав ключі від свого автомобіля саме ОСОБА_2 , щоб той сходив до його автомобіля за пакунком. Сам ОСОБА_2 поліцейськими на місці події не опитаний. Потерпілий у письмовому поясненні 22 квітня 2023року від матеріальних претензій до власника автомобіля «Mersedes-Benz» відмовився. Тобто, завдані матеріальні збитки власнику автомобіля «ВАЗ-21103» № НОМЕР_2 , на момент розгляду справи в суді - відсутні. Згідно зі схемою місця ДТП, зафіксований автомобіль «Mersedes-Benz» поруч з лавочкою, поблизу будинку № 63, мкр. Лазурний м. Покровська Донецької області, однак пошкодження лавки не зафіксовані, тому в матеріалах справи відсутні підтвердження матеріальної шкоди для власника прибудинкової лавки, а відповідно і безпосередньо які-небудь пошкодження. Разом з цим, зазначає, що сам по собі факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. Вказує, що ОСОБА_1 не має взагалі водійського посвідчення, а тому інспектором ВРПП, дотримуючись логіки притягнення за ст. 124 КУпАП, з цього приводу відносно останньої, була винесена постанова серії БАБ № 859585 від 22 квітня 2023 року, за ст. 126 ч. 2 КУпАП. Стверджує, що навіть за умови припущення, що ОСОБА_1 , 22 квітня 2023 року перебувала за кермом автомобіля «Mersedes-Benz» № НОМЕР_1 , не маючи водійського посвідчення, то відповідно вона не підпадає під значення терміну водія, тобто учасника дорожнього руху, та не є суб`єктом відповідальності, згідно зі змістом ст. 124 КУпАП. Тому вважає, що дані, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 021587, не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Допитаний у судовому засіданні 27 вересня 2023 року свідок ОСОБА_2 пояснив, що дійсно того дня вони з друзями святкували день народження ОСОБА_1 , вони випивали спиртні напої. Однак, коли в них почало закінчуватися спиртне, він з ОСОБА_1 вирішив піти до машини ОСОБА_3 та взяти з неї пакет з пляшкою горілки. Для цього ОСОБА_3 дав йому ключі від машини. Зазначив, що коли вони прийшли до машини він, в честь дня народження ОСОБА_1 , запропонував їй прокатнутися, на що вона погодилася. Вказав, що ОСОБА_1 сіла за кермо транспортного засобу Mercedes-Benz C240, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а він на переднє пасажирське сидіння, з якого він допоміг її завести машину (повернув ключ з замку запалювання) та вона поїхала, але не впоралася з керуванням та в`їхала в попереду припарковані машини й зупинилася, впершись в лавку. Після дорожньо-транспортної пригоди вони вийшли з машини, в цей час до них підійшов ОСОБА_3 та потерпілий (поліцейський) ОСОБА_4 , машину якого протаранила ОСОБА_1 , та який безпосередньо бачив момент дорожньо-транспортної пригоди на власні очі, оскільки стояв та палив на балконі, після чого він до них і вийшов. Разом з цим, зазначив, що зі слів друзів він знає, що завдана ОСОБА_1 шкода власнику транспортного засобу ВАЗ 210103, державний реєстраційний номери НОМЕР_2 ОСОБА_4 , відшкодована у розмірі 20000 гривень чи то ОСОБА_3 , чи то ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення учасників процесу, приймаючи до уваги покази свідків, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходжу наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Суд зазначає про те, що неспроможними є доводи адвоката Майорова С.В. про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 124 КУпАП, з огляду на наступне.

Так, статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з пунктом 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У п. 26 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Отже, об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності; а суб`єктом будь-яка осудна фізична особа, яка досягла 16- річного віку. При цьому, об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад), а суб`єктивна визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи адвоката Майорова С.В. щодо відсутності матеріальних збитків, з тих підстав, що начебто завдані ОСОБА_4 збитки на день розгляду справи відшкодовані, з огляду на наступне.

Так, приміткою ст. 124 КУпАП визначено, що звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Однак останнє учасниками дорожньо-транспортної пригоди складено не було, а власнику транспортного засобу Mercedes-Benz C240, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з керуванням якого не впоралася ОСОБА_1 та, у зв`язку з чим останнім отримано пошкодження з матеріальними збитками (передній бампер, ліве та праве крило, ліва блок фара, капот з лівого боку, праве дзеркало заднього виду, праві передні та задні двері, скло передніх правих дверей), шкоду не відшкодовано.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши фактичні обставини справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, що передбачено ст. 124 КУпАП, доведена та повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: обставинами, що викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 021587 від 22 квітня 2023 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 22 квітня 2023 року; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 021586 від 22 квітня 2023 року за ч. 1 ст. 130 КУПАП; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 859585 від 22 квітня 2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22 квітня 2023 року; поясненнями ОСОБА_4 від 22 квітня 2023 року; наданими в судових засіданнях свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 поясненнями.

Зазначені докази є належними, допустимими, чіткими та достатніми, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що відповідає стандарту доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що ЄСПЛ вказав у своєму рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України».

Вимогами ч. 2 ст. 38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате піддягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, вказана подія мала місце 22 квітня 2023 року, таким чином на день розгляду справи спливли строки притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, доходжу висновку, що на ОСОБА_1 не може бути накладено адміністративне стягнення, оскільки на час розгляду справи в суді скінчився визначений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк на його накладення.

На підставі викладеного, керуючись п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Суддя А.І. Приваліхіна