Справа № 548/1933/23
Провадження № 3/548/508/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2023 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В.П., за участі секретаря судового засідання - Листопад В.Л., особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, солдата - водія автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , одруженого, такого, що має на утриманні 1 неповнолітню дитину, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався,

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 505051 від 13 серпня 2023 року водій ОСОБА_1 13.08.2023 близько 06 год 52 хв в м. Хорол по вул. Кременчуцькій, 1/79 Лубенського району Полтавської області керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу "Драгер", результат позитивний - 0,30 проміле.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив закрити провадження по справі, так як працівники поліції, незважаючи на те, що він заперечував проти результатів продуття приладу "Драгер", не роз`яснили йому можливість та не забезпечили проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, погрожували забрати автомобіль у м. Полтаву, у випадку, якщо він у акті не напише, що згоден з результатами огляду. Вказав, що спиртне він не вживав, а наявні промілі в його організмі викликані особливістю організму.

Дослідивши письмові документи, вислухавши пояснення особи, відносно якої вирішується питання про притягення до адімінстративної відповідальності, дослідивши наявні в матеріалах справи відеозаписи, приходжу до наступних висноків.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначеніст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженоїнаказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року за № 1103.

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, який проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби), а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд пройти в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться у вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Як наслідок, ст. 252 КпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю заперечує вчинення адміністративного правопорушення та вказує, що він не вживав спиртного, був тверезий, з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеному на місці зупинки транспортного засобу не погодився, проте працівники поліції не роз`яснили йому право пройти такий огляд у медичному закладі, не видали відповідного направлення.

Суддя констатує, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

У зв`язку із чим Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Отже, враховуючи обставини даної справи, реалізовуючи свій обов`язок щодо збирання доказів, визначений ч. 2 ст. 251 КУпАП, з метою доведення того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані сп`яніння до суду працівниками поліції було надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, чек-роздруківку приладу "Драгер", акт огляду на стан сп`яніння, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 510 грн за керування транспортним засобом непристебненим ременем безпеки.

Ознайомившись із наданими поліцейськими доказами по справі, вважаю що в ході судового розгляду не здобуто належних та допустимих доказів, того, що працівники поліції, при проведення огляду на стан сп`яніння дотрималися визначеного законом порядку, проведення такого огляду.

Суддя констатує, що процедура притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення в сфері порушення правил безпеки дорожнього руху, склад яких характеризуються надзвичайно суворими санкціями, мінімальний розмір яких обчислюється сумою в 17000 грн та супроводжується позбавленням спеціального права на досить тривалий строк, тоді як мінімальний розмір штрафу за кримінально каране діяння за національним законодавством України є значно меншим, має відбуватися за процедурою переслідування за вчинення кримінального правопорушення з дотриманням гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

Серйозність покарання за статтею 130 КУпАП підкреслює її «кримінально-правовий» характер в розумінні положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому особам, стосовно яких складено протокол про адміністративне правопорушення за цією статтею, мають бути забезпечені всі гарантії, які передбачені в ст.6 Конвенції.

Суддя наголошує, що дії працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, серед іншого, повинні узгоджуватися з вимогами Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, чого в нашому випадку не було дотримано.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 процедури проведення огляду на стан сп`яніння. При цьому, після того, як ОСОБА_1 висловив свою незгоду з результатами огляду на місці за допомогою приладу "Драгер", працівники поліції не забезпечили можливість ОСОБА_1 пройти такий огляд у медичному закладі.

Натомість з наявного відеозапису вбачається, що почувши від ОСОБА_1 про те що він не згоден із результатами огляду на стан сп`яніння, працівники поліції вказали, що заберуть машину в м. Полтаву, після чого ОСОБА_1 підписав акт огляду на стан сп`яніння, зазначивши, що згоден із результатами огляду на місці.

На переконання судді, вказані дії працівників поліції за умови незначного перевищення мінімальних показників стану сп`яніння, виявлених за допомогою приладу "Драгер", який показав 0,3 проміле, замість дозволених 0,2 проміле є недопустимими та такими, що обмежили права ОСОБА_1 довести свою позицію про те, що він керував транспортним засобом, будучи тверезим.

Окремо, суддя наголошує на порушенні вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, якою визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знажують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, у відповідності до ч. 2-3 ст.266КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосу вання таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженимпостановою КабінетуМіністрів Українивід 17 грудня 2008 р. № 1103 та п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 р., № 1452/735, (даліІнструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; - лікарем закладу охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Поліцейські не мали права складати протокол за відсутності результату огляду ОСОБА_1 у медичному закладі, так як він не визнав результату його огляду на місці за допомогою приладу "Драгер".

Ненаправлення працівниками поліції ОСОБА_1 у медичний заклад є необгрунтованими, а подальші їх дії щодо складання протоколу за ст. 130 ч.1 КУпАП відносно останнього є незаконними.

Вищевикладені обставини, докази і аргументи у сукупності, та зокрема те, що відносно ОСОБА_1 складено протокол з порушенням встановлених законодавством процедур, достовірно свідчать, що в діях ОСОБА_1 , відносно якого складено адміністративний протокол, склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відсутні, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду Полтавської області протягом 10 діб з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області.

Суддя В.П. Старокожко