Справа №498/1162/23
Провадження по справі№3/498/870/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області - Чернецька Н.С., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в Одеському лісовому господарстві, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 124696, « 02.08.2023 року, о 22 год. 30 хв., с. Тростянець Роздільнянського району Одеської області по вулиці Центральній, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106 днз. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер № 0221» під відеозапис на нагрудну боді-камеру. Відповідно до тесту №58 проведеному 02.08.2023 року о 22:32 годині водій дійсно керував т/з в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду 0.99 % проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився на запис на нагрудну боді-камеру, чим порушив вимоги п.2.9 а, Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшло клопотання, в якому він просить розглядати справу у його відсутність та провадження по справі №498/1162/23 про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1ч.1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що він 02.08.2023 року приблизно о 22:00 годині, перебуваючи в тверезому стані, на своєму автомобілі марки засобом ВАЗ 2106 днз. НОМЕР_1 , виїхав з с. Великоплоське Роздільнянського району Одеської області до с. Тростянець Роздільнянського району Одеської області по сімейним справам, і в цей час його наздогнав автомобіль поліції, працівники поліції наказали йому зупинитися, хоча підстав для цього не було він не порушив правил дорожнього руху. Він зупинився, в ході розмови, поліцейські запідозрили, що він перебуваю в стані алкогольного сп`яніння і запропонували продути алко тестер, на що ОСОБА_1 погодився. Після продуття на алкотестер поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, так як алкотестер показав 0,99% проміле, хоча відразу після зупинки і в ході спілкування з поліцейським він не один раз їм повідомляв, що не вживав алкогольні напої. Вживав алкогольні напої лише напередодні, вдома. В подальшому він зрозумів, що на підставі даних алко тестера, який зі слів поліцейських, показав 0,99%, його через суд позбавлять права керування автомобілем, він запропонував поліцейським пройти медичний огляд на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі, вони спочатку погодились, але надалі перемовившись між собою, відмовили мені у проведенні медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Права йому (передбачені Конституцією України та КУпАП), та право на правову допомогу адвоката перед складанням протоколу, поліцейський не роз`яснював, а лише надав якусь пам`ятку про ознайомлення зі статтями Конституції України та КУпАП, для підпису, лише після складання адміністративних матеріалів. Через деякий час, поліцейські поїхали в невідомому напрямку, а він на своєму автомобілі марки ВАЗ 2106 днз. НОМЕР_1 , поїхав до Великоплосківської лікарні, де хотів пройти самостійно огляд на стан алкогольного сп`яніння, але в медичному закладі йому відмовили в проходженні огляду на стан сп`яніння. Будь-яких письмових пояснень від нього не відбиралося, а протокол і інші документи, які надавали йому поліцейські на підпис, він підписав, так як не бажав, щоб автомобіль забирали на штраф майданчик, а потім сплачувати кошти за доставку автомобіля на штраф майданчику та за його, там перебування. Своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП він не визнає, з протоколом про адміністративне правопорушення категорично не погоджується, в адміністративному протоколі в поясненні вказав, що вживав кефір. Ознайомившись з наявними матеріалами у справи №498/1162/23, вважає що даний адміністративний матеріал складений з грубими порушеннями законодавства України і містить цілий ряд неточностей, розбіжностей. При складанні вищевказаного адміністративного протоколу, а саме: у графі протоколу про роз`яснення прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, його підпис відсутній, не роз`яснені йому права передбачені ст.55, 56, 59, 63, Конституції України та ст. 268 КУпАП, у тому числі право на адвокатську допомогу, що є грубим порушенням конституційних прав та права на захист; на відеозапису відсутня повноцінна процедура складання адміністративного матеріалу. Згідно ч. II п.10 даної Інструкції та інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. В порушення даних Інструкцій, акт огляду хоча і був долучений до матеріалів адміністративної справи про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, але містить виправлення, що є недопустимим, а другий примірник йому не вручено. В порушення ст. 266 КУпАП, після складання адміністративного протоколу відносно нього працівники поліції не вилучили транспортний засіб (автомобіль ВАЗ), не відсторонили від керування транспортним засобом, та не передали управління даним транспортним засобом другій особі, яка могла би бути допущена до керування, а віддали автомобіль йому. У даному адміністративному протоколі, стаття ПДР, яку нібито він порушив, не відповідає фабулі даного правопорушення, яка викладена у протоколі. У адміністративному протоколі вказано, що « 02.08.2023 року, о 22 год. 30 хв., с. Тростянець Роздільнянського району Одеської області по вулиці Центральній, він керував транспортним засобом ВАЗ 2106 днз. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер № 0221» під відеозапис на нагрудну боді-камеру. Відповідно до тесту №58 проведеному 02.08.2023 року о 22:32 годині водій дійсно керував т/з в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду 0.99 % промілі. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився на запис на нагрудну боді-камеру, чим порушив вимоги п.2.9 а, Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП». Якщо ці дані вказані у протоколі, то мається на увазі, що це вже встановлений факт порушення який передбачений відповідним пунктом ПДР України. Дане правопорушення підпадає під дії п.2.9 а) ПДР України. Згідно п. 2.9. ПДР України водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Але у даному адміністративному протоколі, також зазначено що ОСОБА_1 під запис на боді камеру відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Дане правопорушення підпадає під дії п. 2.5 ПДР України. Згідно п.2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Але, якщо у протоколі зазначені відомості про керування собою транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, то мається на увазі що це вже встановлений та доказаний факт, і дане правопорушення підпадає під дії п.2.9 а) ПДР України. Тому тільки саме дана фабула правопорушення, повинна міститься у протоколі. Але якщо при порушенні п.2.5 ПДР України, є факт відказу водія від проходження на вимогу поліцейського установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то тоді мається на увазі що факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не встановлений та не доказаний (для цього і проводиться огляд), а має місце тільки відказ від проходження огляду на стан сп`яніння, тому у протоколі повинна міститься тільки дана фабула правопорушення. Тобто у даному адміністративному протоколі, вказані дві взаємовиключні фабули подій, яки підпадають під різні пункти ПДР України, кожний з яких має окремий склад правопорушення, а тому не розкрито суть та ознаки складу скоєного ним адміністративного правопорушення. Ознайомившись із відео записом, що знаходиться в адміністративній справі, він приходить до висновку, що матеріали справи суперечать фактам події зафіксованих на камеру поліцейського, по перше відеозапис неповний, на відеозапису не озвучується її мета та причина, за якої вона проводиться, та не озвучується причина зупинки автомобіля під його керуванням. На відеозапису від 02.08.2023 року не зафіксовано пропозицію поліцейським проїхати до медичного закладу, щоб пройти в медичному закладі огляд на стан сп`яніння. Також на відеозапису від 02.08.2023 року не зафіксовано покази приладу «Драгер № 0221», під час огляду на стан сп`яніння, хоча в роздруківці теста №58 з приладу «Драгер № 0221», результат позитивний 0,99% промілень, тобто відсутні належні докази, які б підтверджували моє перебування в стані алкогольного сп`яніння, а також відсутні свідки проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер №0221. Всі вказані порушення у діях працівників поліції при складанні адміністративного протоколу, відсутність, неналежність та недопустимість достатніх доказів його провини, є підставою для закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 124696, « 02.08.2023 року, о 22 год. 30 хв., с. Тростянець Роздільнянського району Одеської області по вулиці Центральній, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106 днз. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер № 0221» під відеозапис на нагрудну боді-камеру. Відповідно до тесту №58 проведеному 02.08.2023 року о 22:32 годині водій дійсно керував т/з в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду 0.99 % проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився на запис на нагрудну боді-камеру, чим порушив вимоги п.2.9 а, Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

Даний адміністративний протокол складений 02.08.2023 року, о 22 год. 34 хв. по вул. Центральній с. Тростянець Роздільнянського району поліцейським СРПП ВП №1 Роздільнянського РВП сержантом поліції Воронцовим Максимом Олександровичем.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративні правопорушення повиннібути вказані: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративноївідповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення адміністративного правопорушення,суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вониє;пояснення особи,яка притягаєтьсядо адміністративноївідповідальності,інші відомостідля вирішеннясправи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про цетакож зазначаєтьсяу протоколі.

Так, права (передбачені Конституцією України та КУпАП), та право на правову допомогу адвоката перед складанням протоколу, ОСОБА_1 поліцейським не було роз`яснено,а було зачитано пам`ятку про ознайомлення зі статтями Конституції України та КУпАП, лише після складання адміністративних матеріалів.

Будь-яких письмових пояснень від ОСОБА_1 не відбиралось.

Відповідно доп.3 ІІ Розділу Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбаченістаттями 55,56,59,63Конституції України,статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Але, у графі протоколу про роз`яснення прав, передбаченних ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП підпис, ОСОБА_1 , відсутний.

В усній формі, роз`яснення положень ст.55, 56, 59 Конституції України, поліцейськими було роз`яснено ОСОБА_1 , лише після складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, а не перед проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто фактично, у матеріалах справи відсутні будь-яки докази, що перед складанням адміністративного протоколу по ст.130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , в усній або у письмовий формі, були роз`яснені права передбачені ст.55, 56, 59, 63, Конституції України та ст. 268 КУпАП, у тому числі право на адвокатську допомогу, що є грубим порушенням його конституційних прав та права на захист.

Крім того, у даному адміністративному протоколі, стаття ПДР, яку нібито порушив ОСОБА_1 , не відповідає фабулі даного правопорушення, яка викладена у протоколі.

У адміністративному протоколі вказано, що « 02.08.2023 року, о 22 год. 30 хв., с. Тростянець Роздільнянського району Одеської області по вулиці Центральній, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106 днз. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер № 0221» під відеозапис на нагрудну боді-камеру. Відповідно до тесту №58 проведеному 02.08.2023 року о 22:32 годині водій дійсно керував т/з в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду 0.99 % проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився на запис на нагрудну боді-камеру, чим порушив вимоги п.2.9 а, Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

Дане правопорушення підпадає під дії п.2.9 а) ПДР України.

Згідно п. 2.9. ПДР України водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Але у даному адміністративному протоколі, також зазначено що ОСОБА_1 під записна бодікамеру відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в ЦРЛ.

Дане правопорушення підпадає під дії п. 2.5 ПДР України.

Згідно п.2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Якщо у протоколі зазначені відомості про керування собою транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння,то мається на увазі що це вже встановлений та доказаний факт, і дане правопорушення підпадає під дії п.2.9 а) ПДР України. Тому тільки саме дана фабула правопорушення, повинна міститься у протоколі.

Але якщо при порушенні п.2.5 ПДР України, є факт відказу водія від проходження на вимогу поліцейського установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то тоді мається на увазі що факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не встановлений та не доказаний (для цього і проводиться огляд), а має місце тільки відказ від проходження огляду на стан сп`яніння, тому у протоколі повинна міститься тільки дана фабула правопорушення.

Тобто у даному адміністративному протоколі, вказані дві взаємовиключні фабули подій, які підпадають під різні пункти ПДР України, кожний з яких має окремий склад правопорушення, а тому не розкрито суть та ознаки складу скоєного ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд позбавлений можливості самостійно змінювати фабулу адміністративного правопорушення.

Порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису", затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026(надалі по тексту -Інструкція № 1026).

Процедура складення адміністративних матеріалів, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису (згідно Інструкції № 1026), а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відео-реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео-зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео-реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Ознайомившись із відеозаписом, що знаходиться в адміністративній справі, суд приходить до висновку, що матеріали справи суперечать фактам події зафіксованих на камеру поліцейського, по перше відеозапис неповний, на відеозапису не озвучується її мета та причина, за якої вона проводиться, та не озвучується причина зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

На відеозапису від 02.08.2023 року не зафіксовано ОСОБА_1 , пропозицію поліцейським проїхати до медичного закладу, щоб пройти в медичному закладі огляд на стан сп`яніння.

Також на відеозапису від 02.08.2023 року не зафіксовано покази приладу «Драгер № 0221», під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , хоча в роздруківці теста №58 з приладу «Драгер № 0221», результат позитивний 0,99% промілень, тобто відсутні належні докази, які б підтверджували моє перебування в стані алкогольного сп`яніння, а також відсутні свідки проведення огляду водія ОСОБА_1 , на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер №0221.

Згідно п.5 розділу II"Інструкції,включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, відеозапис ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Аналіз цієї норми дає підстави стверджувати, якщо до всього фіксування правопорушення не залучаються свідки, то за допомогою відеореєстратора (або іншого відеопристрою), повинна фіксуватись уся процедура виявлення та фіксації адміністративного правопорушення.

У даному випадку свідки не залучалися, але зйомку повної фіксації правопорушення до суду не надано, що є порушенням даної Інструкції та як наслідок відсутністю доказів.

Окремо необхідно вказати, що однією з підстав (у сукупності) для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності може бути «не повідомлення про проведення зйомки на боді-камеру» (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 524/832/17, адміністративне провадження № К/9901/23762/18 (ЄДРСРУ № 83104486). Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 8 лютого 2018 року, у справі № 760/3696/16-а (ЄДРСРУ № 72089270).

З огляду на викладене, вважаю, що відео запис поліцейськими проводився з істотним порушенням вимог ст. 266 КУпАП та п. 5 розділу II Інструкції, оскільки неможливо встановити всіх обставин та складу адміністративного правопорушення, а також оцінити дії поліцейських за весь час складання адміністративних матеріалів.

Проведення огляду на стан сп`ягніння з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я,МВС від09.11.2015р.№ 1452/735 та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

Згідно п. 2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.3. Інструкції: Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом .6. Інструкції регламентовано, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

У адміністративному протоколі серії ААД № 124696 від 02.08.2023 року, не вказані ознаки про керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Згідно ч. ІІ п.10. даної Інструкції та інструкціїз оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВСУкраїни №1395від 07.11.2015 року, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду).

У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

В порушення даних Інструкцій, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, хоча і був долучений до матеріалів адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, але містить виправлення, що є недопустимим, а другий примірник не вручено ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення, є тим єдиним доказом, який би мав би підтвердити повністю і беззаперечно винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у разі визнання його належним і допустимим доказом.

Згідно Постанови ВС від 29.04.2020 року по справи 161/5372/17, тільки наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення к відповідальності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

За змістом вищезазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Також у даному Рішенні вказано, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Крім того, в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення та в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, належними та допустимими доказами не доведена, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1ст.130 КУпАП України і відповідно провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі ст.247 ч. 1 п.1 КУпАП з відсутністю складу правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Великомихайлівський районний суд Одеської області.

Суддя Н.С. Чернецька