Справа № 138/632/23
Провадження № 33/801/929/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Савкова І. М.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.06.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,за частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.06.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Як зазначено в постанові суду, 02.03.2023 року о 01 год. 36 хв. по вул. Полтавській, 24 в м. Могилів-Подільському Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz ML 270 СDІ», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду у встановленому порядку відмовився.

Не погоджуючись із постановою суду, 21.09.2023 року ОСОБА_1 подано засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу (вх. № 13046 від 22.09.2023 року), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, від яких залежить її правильне вирішення, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

У клопотанні, яке міститься в апеляційній скарзі, про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначається про те, що вперше апеляційну скаргу подано ним 24.06.2023 року з дотримання встановленого законом десятиденного строку на її оскарження та вимог статті 120 КАС України, пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП, оскільки у даному випадку строк на оскарження постанови суду слід рахувати з 13.06.2023 року по 24.06.2023 року включно.

У постановах Вінницького апеляційного суду, які були винесені суддями Шеметою Т. М., Матківською М. В., Копаничук С. Г. та Нагорянком Є. П., не було враховано положення статті 120 КАС України та пункт 3 частини першої статті 288 КУпАП, внаслідок чого помилково зазначено, що строк на оскарження постанови суду першої інстанції слід рахувати з дня її винесення, а не з наступного дня за правилами обчислення строку, встановленого КАС України.

Перевіривши аргументи поданої апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, матеріали справи, суд вважає, що наявні правові підстави для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, з таких підстав.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено (частина друга статті 294 КУпАП).

Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення.

Згідно з положеннями частини другої статті 294 КУпАП у разі пропущення особою десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення суд може поновити його за відповідним клопотанням апелянта.

Як вбачається з матеріалів справи, днем винесення оскаржуваної постанови суду першої інстанції є 13.06.2023 року, відтак десятим днем оскарження постанови являється 23.06.2023 року. Зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляв адвокат Пограничний А. М., який був присутній в суді першої інстанції при прийнятті постанови та був обізнаний про її винесення.

ОСОБА_1 раніше, 24.06.2023 року, тобто, на одинадцятий день, з пропуском встановленого частиною другою статті 294 КУпАП строку на оскарження постанови суду, було подано апеляційну скаргу на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.06.2023 року. Постановою Вінницького апеляційного суду від 11.07.2023 року повернуто апеляційну скаргу заявнику через пропуск ним строку її подачі та відсутність клопотання про його поновлення.

В подальшому, ОСОБА_1 неодноразово подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 13.06.2023 року зокрема : 17.07.2023 року, 07.08.2023 року та 30.08.2023 року /а. с. 43-52, 59-69, 78-88/.

Постановами Вінницького апеляційного суду від 01.08.2023 року, від 22.08.2023 року та від 13.09.2023 року відмовлено у задоволені заяви (клопотання) ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.06.2023 року з підстав не зазначення поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження та повернуто апеляційну скаргу. /а. с. 55, 72-73, 91/.

Однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини другої статті 129 Конституції України)

Частиною 10 статті 294 КпАП України передбачено, що постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Згідно з частиною 2 статті 7 КУпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

21.09.2023 року ОСОБА_1 знову звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою (вх. № 13046 від 22.09.2023 року) на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.06.2023 року. В апеляційній скарзі заявником заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду з тих підстав, що раніше апеляційним судом в постановах від 11.07.2023 року, від 01.08.2023 року, від 22.08.2023 року та від 13.09.2023 року допущену помилку при обчисленні строку оскарження, який на думку заявника, слід обчислювати за правилами пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП та положень статті 120 КАС України, тому останнім днем оскарження у такому випадку є 24.06.2023 року.

Суд апеляційної інстанції, оцінюючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та зазначені в ньому причини пропуску строку зазначає наступне.

Статтею 294 КпАП України не передбачено неодноразове вирішення клопотання заявника про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому містяться одні й тіж самі причини пропуску на оскарження та яким вже надана оцінка в постанові суду апеляційної інстанції.

Зі справи вбачається, що постановами Вінницького апеляційного суду від 01.08.2023 року, від 22.08.2023 року та від 13.09.2023 року надано оцінку доводам (причинам пропуску строку), наведеним в заявах (клопотаннях) ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.06.2023 року. Суд апеляційної інстанції вважав недоведеними доводи заявника про пропуск строку на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Оцінка заявником раніше ухвалених у справі постанов суду апеляційної інстанції як незаконних та посилання на подання ним скарг до Вищої ради правосуддя, не є підставами для поновлення пропущеного строку на оскарження постанови суду першої інстанції, без зазначення заявником поважних причин його пропуску.

Апеляційний суд згідно закону позбавлений права самостійно визначати причини пропуску заявником строку оскарження та визнавати їх поважними, якщо причини не вказує заявник.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

З урахуванням зазначених вище обставин, оскільки ОСОБА_1 не зазначено інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а вказані ним причини пропуску строку вже були предметом розгляду та з цього приводу винесені судові рішення, які набули законної сили про визнання даної причини неповажною та відмови у поновлені строку на апеляційне оскарження, суд приходить висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги на підставі частини другої статті 294 КУпАП, а саме: апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку з дня винесення постанови суду першої інстанції, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні цього строку відмовлено, у даному випадку в поновлені строку відмовлено постановами Вінницького апеляційного суду від 01.08.2023 року, від 22.08.2023 року та від 13.09.2023 року /а. с. 55, 72-73, 91/.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.06.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.06.2023 року повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота