справа № 364/580/23 головуючий у суді І інстанції Ткаченко О.В.
провадження № 33/824/4416/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - адвокатом Могилою Сергієм Миколайовичем, на постанову Володарського районного суду Київської області від 24 серпня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , голова ФГ «Спартак агро» с. Новосілки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Володарського районного суду Київської області від 24 серпня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Накладено на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , через захисника - адвоката Могилу Сергія Миколайовича,01 вересня 2023 року через підсистему «Електронний суд» надіслав апеляційну скаргу до суду першої інстанції.

04 вересня 2023 року на адресу суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Володарського районного суду Київської області від 24 серпня 2023 року, надіслана захисником - адвокатом Могилою Сергієм Миколайовичем засобами електронного зв`язку.

Вказані апеляційні скарги є ідентичними за змістом.

Таким чином, у матеріалах справи наявні дві аналогічні апеляційні скарги ОСОБА_1 на постанову Володарського районного суду Київської області від 24 серпня 2023 року, а тому суд апеляційної інстанції вважає такі апеляційні скарги одним процесуальним документом, який є предметом розгляду судом апеляційної інстанції.

У апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що внутрішнє переконання суду першої інстанції при оцінці доказів не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. На думку апелянта, місцевий суд не взяв до уваги, що поліцейських було двоє, не надав оцінку дій кожного з них, а також фактичну невідповідність їх дій нормативним та нормативно-правовим актам.

Вважає, що з огляду на те, що, матеріали справи не містить доказів наявності підстав для зупинки транспортного засобу, самого факту зупинки транспортного засобу, керування транспортним засобом ОСОБА_1 , ознак перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, підстав, передбачених законодавством для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , у поліцейських не було.

Окрім того, апелянт звертає увагу суду на те, що працівник поліції надавав ОСОБА_1 та останній здійснював продування алкотестера декілька разів. Водночас поліцейським у порушення вимог інструкції з експлуатації газоаналізатора «Alkotest№6810» не зафіксовано результат першого вимірювання та на відео також не видно, проте безпідставно запропонував ОСОБА_1 повторне вимірювання. Вказує, що ОСОБА_1 не погоджувався з показами алкотестера, однак поліцейський не направив ОСОБА_1 для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я та не забезпечив проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Також апелянт звертав увагу, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським не складався, один з його примірників ОСОБА_1 поліцейськими не вручався.

Поряд з цим апелянт зазначав, що у протоколі не вказано місце вчинення правопорушення, а саме: назва області, району, номер будинку, вулиці та частина дороги на місці зупинки транспортного засобу. Також вказує, що йому не роз`яснювалися права, передбачені ст. 268 КУпАП, що чітко зафіксовано відеозаписом. Апелянт звертає увагу й на відсутність безперервної відеозйомки з початку до кінця проведення поліцейської операції.

Окрім вищевикладеного, апеляційна скарга містить довід про відсутність факту відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Зазначає, що транспортний засіб у ОСОБА_1 не вилучався та на місце тимчасового зберігання не евакуйовувався.

Апелянт звертав увагу на те, що сертифікат відповідності засіб вимірювальної техніки не має, адже до матеріалів справи він не долучався, й, на думку апелянта, відповідно дані, отримані в результаті тестування, з урахуванням обставин справи, викликають обґрунтовані сумніви в їх правильності. Також вважає, що вказаний прилад використовувався працівниками поліції неправильно.

Разом з цим апелянт вважає, що працівники поліції питаннями та фразами схиляли його до надання їм неправомірної вигоди.

У судове засіданні належним чином повідомлені апелянт та його представник не з`явилися. Представник апелянта подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на таке.

Згідно оскаржуваної постанови громадянин ОСОБА_1 , 29.07.2023 року, близько 23 години 38 хвилин, по вул. Загороднього, в смт Володарка, Білоцерківського району, Київської області, керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN TOUAREG, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Освідування проводилося приладом «Драгер». Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.

Так, частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Апелянт зазначав про те, що матеріали справи не містять доказів підстав для зупинки транспортного засобу, самого факту зупинки транспортного засобу тафакту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції.

Однак, даний довід спростовується змістом відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 175757 від 29 липня 2023 року.

Так, вказаний відеозапис розпочинається з того, що 29 липня 2023 року о 23 год 38 хв 54 сек поліцейські рухалися за транспортним засобом марки VOLKSWAGEN TOUAREG, державний номерний знак НОМЕР_1 , який у цей час рухався та о 23 год 38 хв 59 сек зупинилися позаду автомобіля, марки VOLKSWAGEN TOUAREG, державний номерний знак НОМЕР_1 , який у цей час теж зупинився. О 23 год 39 хв 09 сек із транспортного засобу марки VOLKSWAGEN TOUAREG, державний номерний знак НОМЕР_1 (з місця водія) вийшов ОСОБА_1 . На запитання працівників поліції, чому водій ОСОБА_1 «їздив по обочині» «невпевнено керує, хватає обочину», відповів, що їде з Житомира, «трохи потєрявся». На питання поліцейського про те, чи сам ОСОБА_1 за кермом, останній чітко відповів «так». Окрім того, з відеозапису вбачається, що працівник поліції повторно запитував ОСОБА_1 , чи є в автомобілі ще хтось. На дане питання ОСОБА_1 відповів: «Ні, нікого немає».

Отже, з відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 175757 від 29 липня 2023 року чітко вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки VOLKSWAGEN TOUAREG, державний номерний знак НОМЕР_1 , факт зупинки даного транспортного засобу працівниками поліції та підстави для зупинки транспортного засобу.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводу про те, що працівник поліції надавав ОСОБА_1 та останній здійснював продування алкотестера декілька разів, однак не зафіксовано результат першого вимірювання та на відео також не видно, проте безпідставно запропонував ОСОБА_1 повторне вимірювання апеляційний суд відхиляє, оскільки з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 спочатку неправильно продував трубку тестера, пояснюючи, що в нього не вистачає повітря, у зв`язку з чим задування ОСОБА_1 алкотестера відбулося втретє,результат якого був 0,35 проміле.

При цьому апеляційний суд критично оцінює довід апелянта про відсутність пропозиції працівником поліції ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я після отримання результату алкотестера, оскільки ОСОБА_1 погодився з таким результатом, що зафіксовано на відеозаписі, відповівши: «Якщо показує, то погоджуюся».

Довід апелянта про схиляння його працівниками поліції навідними питаннями та фразами до надання їм неправомірної вигоди апеляційний суд відхиляє, оскільки з відеозапису з нагрудних боді-камер поліцейських вбачається, що саме ОСОБА_1 просив працівників поліції «обійтися» без протоколу, а працівники поліції кілька раз вказують ОСОБА_1 на кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди посадовій особі при виконанні службових обов`язків.

Щодо відсутності факту відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом апеляційний суд бере до уваги дані з відеозапису, з якого вбачається, що працівниками поліції озвучено ОСОБА_1 , що його автомобіль підлягає евакуації.

Довід апеляційної скарги про те, що сертифікату відповідності засіб вимірювальної техніки немає, адже до матеріалів справи він не долучався, спростовується матеріалами справи, які містять копію свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/5017 газоаналізатора Alcotest 6810 (а.с.3).

Також апеляційний суд відхиляє й посилання апелянта на неправильне використання працівниками поліції вказаного газоаналізатора Alcotest 6810, оскільки, як було вказано вище, з відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатом газоаналізатора Alcotest 6810, жодних зауважень щодо його застосування не вказував ні на відеозаписі, ні при наданні письмових пояснень у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 175757.

Також апелянт, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що працівники поліції не роз`яснили йому його права та обов`язки.

З цього приводу варто зазначити наступне.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

За змістом ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Окрім того, поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився, на всі питання, поставлені працівникам поліції, отримав чіткі, зрозумілі відповіді.

Разом з тим, ОСОБА_1 не заявляв клопотання про надання йому правової допомоги чи необхідність отримання юридичних послуг.

Тому апеляційний суд доходить висновку про дотримання права на захист ОСОБА_1 та усвідомлення ним суті інкримінованого йому діяння. Таким чином довід апелянта про нероз`яснення йому прав та обов`язків не спростовує факт вчинення апелянтом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КуПАП.

Апеляційний суд вважає, що переглядом справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що у протоколі не вказано місце вчинення правопорушення, а саме: назва області, району, номер будинку, вулиці та частина дороги на місці зупинки транспортного засобу спростовується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 175757 від 29 липня 2023 року, з якого вбачається, що місцем вчинення адміністративного правопорушення вказано смт. Володарка. вул. Загороднього. А тому вказаний довід, за вищевстановлених обставин, не може бути самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Довід апелянта про небезперервність відеозапису з боді-камери поліцейського апеляційний суд також відхиляє, оскільки відеозапис, який міститься в матеріалах справи, містить відомості щодо руху транспортного засобу марки VOLKSWAGEN TOUAREG, державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинки транспортного засобу працівниками поліції, пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проходження такого огляду останнім з використанням спеціальних технічних засобів, його думку (позицію) щодо результату огляду та процесуальні дії, які при цьому вчинили поліцейські, складення протоколу тощо.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом доведена наявними в матеріалах справи доказами, а саме: інформацією зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 175757 від 29.07.2023 року, відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора), результатом огляду за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest 6810»- 1.07%.

При цьому, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді Володарського районного суду Київської області від 24 серпня 2023 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Володарського районного суду Київської області від 24 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Могилою Сергієм Миколайовичем - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В.Березовенко