Справа № 214/6400/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 вересня 2023 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство України, яка працює бухгалтером КФ МАЧП, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2023 року о 20-30 годині, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_3 , вчинила домашнє насильство стосовно своєї доньки ОСОБА_2 , а саме: не впускала до квартири, внаслідок чого вчинила психологічне насильство в сім`ї, чим порушила Закону України №2229-VIII від 07.12.2017 року «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт вчинення правопорушення не визнала та пояснила, що обставини зазначені в протоколі спотворені та не відповідають дійсності.

Крім того, в судовому засідання ОСОБА_1 надала письмові заперечення та пояснення по справі. Відповідно до яких, вона просить закрити справу про притягнення її до адміністративної відповідальності через відсутність події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_3 покинула квартиру та не поверталася додому з власної ініціативи. Ніхто не заважав, не вчиняв ні в якому виді опір її спробам перетинати поріг дому. Зауважує, що Єлизавета незалежний та свавільний підліток, яка не признає протилежної думки та активно опирається вихованню та критиці, тому намагається звинуватити її в домашньому насильстві. До того ж, ОСОБА_1 не визнає себе винною в скоєнні адміністративного правопорушення, в зв`язку з відсутністю доказів (а.с.19-22).

Допитана в судовому засіданні неповнолітня потерпіла ОСОБА_2 , в присутності начальника служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради Іванової О.В., суду показала, що 03.08.2023 року мама ОСОБА_1 не впускала її додому за адресою АДРЕСА_2 , оскільки вона з нею сперечалися. Вона пішла до подруги ОСОБА_4 та ночувала в неї. Далі, вона два дні жила у подруги ОСОБА_4 . Вона любить маму і хоче додому.

Окрім того, в судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що на початку серпня 2023 року, біля 20-21 години, їй зателефонувала донька ОСОБА_4 і сказала, що Лізу ОСОБА_6 не впускають додому. Вона вирішила запросити Лізу додому. Далі, ОСОБА_7 розповіла, що посварилася зі своєю мамою, остання вигнала її з дому та декілька днів не впускає в квартиру тому вона вимушена ночувати у своїх подруг. Її чоловік

ОСОБА_8 зателефонував до відділу поліції. Доступу до під`їзду, де жила ОСОБА_7 не було і в першій вечір поліція не змогла потрапити до під`їзду. ОСОБА_7 залишилася у них ночувати, зателефонувати матері вона не змогла, оскільки не знала номер її телефону. Зі слів ОСОБА_9 , мати у неї відібрала мобільний телефон. Наступного дня, ОСОБА_7 з її донькою пішли до ОСОБА_9 додому. Зі слів її доньки, мама ОСОБА_9 їх не впустила в квартиру і сказала останній, що дорога додому їй закрита. Вона викликала поліцію і Лізу забрав співробітник поліції. До поведінки ОСОБА_9 в неї зауважень не було.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_5 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з такого.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №057147 від 21.08.2023 року, 03.08.2023 року о 20-30 годині, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_3 , вчинила домашнє насильство стосовно своєї доньки ОСОБА_2 , а саме: не впускала до квартири, внаслідок чого вчинила психологічне насильство в сім`ї, чим порушила Закону України №2229-VIII від 07.12.2017 року «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.1).

Окрім того вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме:

- рапортом від 02.08.2023 року про прийняття повідомлення від ОСОБА_10 про те, що дитина привела подругу, 12-13 років, яка вказала, що мати вигнала, не впускає додому, не дає ключі. Сталося 1 годину тому. Зараз дитина знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . ШМД не потрібна (а.с.2);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.08.2023 року. Згідно з поясненнями ОСОБА_1 від 21.08.2023 року, 30.07.2023 року за адресою по АДРЕСА_2 у неї з донькою стався конфлікт на побутовому ґрунті. Так, на прохання приготувати обід разом з бабусею, ОСОБА_3 почала сперечатися з бабусею, провокувати на конфлікт, бігала по кімнатах, кидалася речі, лаятися, нецензурно виражатися. Потім закрилася в кімнаті і почала погрожувати, що вистрибне у вікно. Вона намагалася ОСОБА_3 заспокоїти, але не вийшло. Єлизавета вийшла зі своєї кімнати та почала її бити, тягати за волосся, показувати прийоми рукопашного бою. На всі її вмовляння і прохання заспокоїтися, не реагувала. Далі, ОСОБА_7 вибігла на вулицю і більше ні в той день, ні в наступні дні, додому не приходила. Вона намагалася її розшукати, але телефони її подруг не відповідали, де її шукати вона не знала. Потім, 03.07.2023 року, увечері, біля 21.00 години, до неї прийшли працівники поліції і запропонували вийти на двір для складання протоколу. На дворі по бачила ОСОБА_3 , яка сиділа в оточенні подруг. Після складання протоколу, в присутності двох поліцейських, сусідів та її подружок, ОСОБА_7 відмовилася підійматися з нею до квартири. Після чого, їй було запропоновано зібрати її особисті речі для обстеження в лікарні. Крім того, ОСОБА_7 хвора, має захворювання, яке викликане органічним ураженням ЦНС, поки приймала ліки, трохи заспокоювалась, зараз стала некерованою, зухвалою, нахабною та грубою(а.с.3-4);

- рапортом від 03.08.2023 року про прийняття повідомлення від ОСОБА_5 про те, що мати не впускає додому свою доньку Лізу, який 14 років. Заявниця повідомила, що ОСОБА_7 є подругою її доньки та ночувала у них вдома (а.с.5);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.08.2023 року, в яких вона вказує, що ОСОБА_7 почала конфліктувати з невідомих їй причин, ні чого не пояснювала. Повідомила їй, що збирає речі і буде ночувати у подруг (а.с.6);

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 03.08.2023 року, відповідно до яких її донька прийшла додому з подругою ОСОБА_11 , яка залишилася у них ночувати, повідомивши, що її додому не впускає матір (а.с.7);

- копією акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 03.08.2023 року (а.с.8-9);

- копією паспорту на ім`я ОСОБА_1 (а.с.10);

- письмовими поясненнями ОСОБА_12 від 21.08.2023 року, яка зазначає, що працює у службі у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради з 2016 року. Так, 03.08.2023 року з телефонного дзвінка працівника поліції дізналася, що виявлено дитину, яка залишилася без батьківського піклування (а.с.11);

- рапортом ДОП ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Дмитра Нігоди, відповідно до якого ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство стосовно своєї дитини ОСОБА_2 , а саме не впускала додому (а.с.12);

- копією виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого №929 відділення №12 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.23);

- копією скріншоту повідомлення (а.с.24, 27);

- копією ухвали Верховного суду у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В.С. від 24.02.2020 року (а.с.25-26);

- копією паспорту на ім`я ОСОБА_2 (а.с.28).

При цьому, в ході судового розгляду судом не встановлено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під час судового засідання встановлено, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_1 , тому, відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП остання є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Так, під час судового розгляду, судом встановлено, що 03.08.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся конфлікт, внаслідок якого, ОСОБА_1 не впускала до квартири свою доньку ОСОБА_2 . Вказані обставини підтверджуються як письмовими матеріалами справи так і особистими поясненнями неповнолітньої ОСОБА_2 , показами свідка ОСОБА_5 наданими ними в судовому засіданні.

Аналізуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що покази ОСОБА_1 щодо не здійснення психологічного насильства щодо своєї доньки спростовуються зібраними у справі доказами.

Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність критичної оцінки наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , яка є зацікавленою в результаті розгляду справи, маючи за мету будь-яким способом уникнути відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення.

Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові докази та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Обираючи вид і міру стягнення, суд, керуючись вимогами ст.33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_1 , яка в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, тому вважає за необхідне застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Також, відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.33-35, ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником та потерпілим упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя А.В. Ткаченко