Провадження № 3/734/2173/23 Справа № 734/3455/23
ПОСТАНОВА

іменем України

21 вересня 2023 року смт. Козелець

Козелецького районного суду Чернігівської області під головуванням судді Бараненка С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Козелець справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №185408 від 29.07.2023 року, 29.07.2023 року о 21 год. 05 хв. в Чернігівська обл., Чернігівський р-н, с. Риків, вул. І. Франка, 14, водій керував авто ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згод водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» АRАМ 2279, номер тесту 529, результат 1,81%, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник адвокат Хуторненко І.М. в судове засідання не з`явилися, до суду надійшло клопотання захисника - адвокат Хуторненка І.М. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ВП № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №185408 від 29.07.2023; чек Dr?ger ALCOTEST 6810, прилад АRАМ 2279, результат 1,81 ‰, тест №529 від 29.07.2023 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.07.2023 року; довідку інспектора СРПП відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ст. лейтенанта Ярослава Денисенка, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 15.03.2017 року; розписку ОСОБА_1 про те, що з вимогами ст. 266 КУпАП ознайомлений та зобов`язується т/з не керувати; відеозапис на диску до протоколу про адміністративне правопорушення; рапорт інспектора СРПП відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ст. лейтената Ярослава Денисенка від 29.07.2023 року; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №258890 від 28.07.2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яке посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку за законом передбачено адміністративну відповідальність. Це, - насамперед дія або бездіяльність, що за наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП - обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» №9 від 01.11.1996 року, докази повинні визнаватися здобутими незаконним шляхом, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, встановленого кримінально - процесуального законодавства або не уповноваженою на те особою, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №185408, складеного з виправленою датою на 29.07.2023 року інспектором СРПП ВП №1 ЧРУП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Денисенком Ярославом Ігоровичем, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 29.07.2023 року о 21 год. 05 хв. в Чернігівська обл., Чернігівський р-н, с. Риків, вул. І. Франка, 14, керував авто ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згод водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» АRАМ 2279, номер тесту 529, результат 1,81%.

Складений інспектором СРПП ВП № 1 ЧРУП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Денисенком Ярославом Ігоровичем протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 185408 з виправленою датою складання та вчинення адміністративного правопорушення з 28.07.2023 року на 29.07.2023 року не є безперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 185408 наявне виправлення дати складання протоколу про адміністративне правопорушення з 28.07.2023 року на 29.07.2023 року, а також дати вчинення адміністративного правопорушення у суті правопорушення з 28.07.2023 року на 29.07.2023 року, вказане виправлення підтверджується доданою до матеріалів справи про адміністративне правопорушення належним чином завіреною копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 258890 стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, яка має дату складання 28.07.2023 року, а також другим примірником протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 185408 з датою 28.07.2023 року, який долучений захисником до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Крім цього, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить дати та часу складання, а направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з датою 29.07.2023 року не містить підпису інспектора СРПП ВП №1 ЧРУП ГУ НП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Денисенка Я.І., а тому зазначені акт огляду та направлення також не можуть бути прийняті судом, як належні та допустимі докази у справі.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення, а тому його невідповідність вимогам ст. 256 цього Кодексу, є підставою для визнання його недопустимим та недостовірним доказом.

Відповідно до приписів ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається протоколі.

Відповідно до п. 7 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 №1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Малофєєва проти Росії» («МаІоґеуеуау.Яивзіа», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («КагеІіпу.ІІшзіа», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У зв`язку з виявленими порушеннями, допущеними при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , є всі підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 185408 з виправленою датою з 28 на 29.07.2023 року є неналежним та недопустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з технічного приладу нагрудної «Бодікамери», який міститься на диску у матеріалах справи, вбачається наступне:

- На першому відеофайлі з датою 29:07:2023 початок якого о 21:02:19, а закінчення 21:11:27, зафіксовано як поліцейський зупинив транспортний засіб, при цьому водій ОСОБА_1 не порушив жодних правил дорожнього руху, рух автомобіля здійснювався з дозволеною швидкістю, а тому підстави для зупинки транспортного засобу були відсутні. Підстави зупинки транспортного засобу водію не роз`яснено. Крім того, даний відеофайл підтверджує факт відсутності керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 21 год. 05 хв. як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки транспортний засіб не перебував в цей час у русі та ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу.

- На другому файлі з датою 29:07:2023 початок якого о 21:10:51, а закінчення 21:25:50, зафіксовано як поліцейський спілкується з ОСОБА_1 при цьому не роз`яснюючи вимог ст. 268 КУпАП.

- На третьому відеофайлі з датою 29:07:2023 початок якого о 21:25:50, а закінчення 21:35:33, зафіксовано як поліцейський вручає тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, а потім здійснює напис у протоколі про адміністративне правопорушення дати 28 число, в подальшому поліцейський під диктовку ніби змушує ОСОБА_1 написати у протоколі про адміністративне правопорушення «Пив лонгер».

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази роз`яснення поліцейським прав, передбачених ст. 268 КУпАП гр. ОСОБА_1 та відсутня причина зупинки транспортного засобу, оскільки відеозапис з нагрудної «Бодікамери» поліцейського не зафіксував жодного порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , а отже зупинка транспортного засобу відбулася без жодних правових підстав.

Таким чином, під час складання протоколу та встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, було допущено ряд суттєвих порушень, які унеможливлюють визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та, відповідно, унеможливлюють притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

За наведених обставин, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували у належний спосіб проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки водія та складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до встановленого законом порядку та з огляду на викладене, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні фактичні дані, які б поза розумним сумнівом доводили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та винність останнього у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

За наведених вище обставин, аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки винуватість останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена та не підтверджена належними і допустимими доказами, що унеможливлює притягнення останнього до адміністративної відповідальності, тому справа підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 247, 251, 252, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області С.М. Бараненко