ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6009/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Тамара Олександрівна, розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

01.08.2023 в нічний час, приблизно о 03-00 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, що виразилось в образах нецензурною лайкою, погрозах та застосуванні фізичного насильства - викручуванні рук, штовханні та ударах.

Своїми умисними діями фізичного та психологічного характеру ОСОБА_1 завдав шкоду фізичному і психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також - КУпАП).

В суді ОСОБА_1 заперечив свою провину у вчиненні домашнього насильства та пояснив, що будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру стосовно дружини з його боку не вчинялись ні 01.08.2023, ні будь-коли, а її заява до управління поліції не відповідає дійсності та є бездоказовою.

Незважаючи на таку позицію ОСОБА_1 , суд за результатами розгляду справи дійшов висновку про доведеність його винуватості у домашньому насильстві за наведених вище обставин.

Так, згідно з диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі полягає, зокрема, в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Визначення форм домашнього насильства дано у статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», відповідно до якої психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Опитана в суді як свідок потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 31.07.2023 увечері, коли вона повернулась з роботи, чоловік вчергове спровокував з нею сварку з приводу грошей, бив та ображав її. З метою припинення скандалу вона пішла у парк, але потім повернулась додому. Коли вони полягали спати, чоловік, який не міг ніяк заспокоїтись, продовжив свої агресивні дії - ображав її нецензурною лайкою, штовхав, викручував руки, бив подушкою, а потім узяв ніж і демонстративно встромив його у стіл, що викликало у неї сильний переляк.

Як заявила потерпіла, подібні насильницькі дії фізичного та психологічного характеру щодо неї вчинялись чоловіком систематично, були неодноразові випадки, коли він хапав її за волосся, кидав на підлогу, сам сідав зверху і притискав обличчям до підлоги, а потім тягнув у ванну під душ, що завдавало їй особливих фізичних і моральних страждань. Довгий час вона нікому не розповідала про ці знущання, оскільки любила чоловіка і сподівалась, що його поведінка зміниться, а коли зрозуміла, що цього не станеться, вирішила його кинути і стала підшуковувати собі окреме житло. Вранці 01.08.2023 вона запропонувала чоловіку розлучитись і пішла від нього, але він став надсилати їй електронні повідомлення з образами і погрозами, потім приїхав до неї на роботу, де ображав і принижував у присутності дітей, з якими вона проводила заняття з фітнесу. На звернення до правоохоронних органів вона зважилась лише тоді, коли приблизно через тиждень після описаних подій прийшла за своїми речами, а чоловік на неї напав і поклав обличчям у підлогу. Свої насильницькі дії він припинив лише тоді, коли у двері почав стукати їх сусід ОСОБА_3 , якому вона змогла зателефонувати і покликати на допомогу.

Наведені пояснення потерпілої повністю узгоджуються з обставинами, викладеними у її заявах та наданих поліцейським письмових поясненнях.

На прохання потерпілої в суді був опитаний свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що 31.07.2023 увечері поблизу парку зустрів потерпілу, вона плакала, а на її шиї були помітні червоні плями. На питання, що сталось, ОСОБА_4 розповіла, що чоловік б`є і всіляко знущається над нею. Після цього близько третьої ночі, коли він вийшов на вулицю покурити (свідок пояснив, що мешкає на першому поверсі), з квартири подружжя ОСОБА_5 доносився голос ОСОБА_6 , який щось говорив підвищеним тоном. Через тиждень після описаних подій йому зателефонувала ОСОБА_4 і попросила про допомогу, після чого він прибіг до їх квартири, почув там шум і став бити у двері.

За клопотанням ОСОБА_1 в суді була опитана його мати ОСОБА_7 , згідно з поясненнями якої в ніч з 31.07. на 01.08.2023 вона була вдома, при цьому жодних сварок і конфліктів між її сином та невісткою не було, напередодні між ними виникло якесь непорозуміння, після чого невістка кудись пішла, а потім повернулась. У той день син з невісткою разом вигулювали собаку і взагалі у них завжди були гарні відносини.

Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання про достовірність пояснень потерпілої про вчинення її чоловіком діянь, які утворюють об`єктивну сторону домашнього насильства, оскільки вони послідовні, логічні, внутрішньо і між собою не суперечливі та повністю узгоджуються з обставинами, повідомленими свідком ОСОБА_8 , жодних підстав не довіряти якому у суду немає.

Натомість твердження свідка ОСОБА_7 про те, що її син не вчиняв дій, які ставляться йому у провину, суд відхиляє з огляду на їх невідповідність вищенаведеним поясненням потерпілої і свідка та очевидність того факту, що будучи матір`ю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вона явно заінтересована в результаті розгляду цієї справи.

Суд також ураховує, що відповідно до пояснень самої ОСОБА_7 вона багато часу проводить на роботі та у хворої матері, у зв`язку з чим їй можуть бути невідомі дійсні відносини сина та невістки, факт конфлікту (непорозуміння) між ними 31.07.2023 нею не заперечується, а безпосереднім очевидцем описаних подій, які відбувались у спальні подружжя, вона не була.

Що стосується наданих ОСОБА_1 скрін-шотів повідомлень, якими він обмінювався зі своєю дружиною після описаних подій, то зміст цих повідомлень лише підтверджує пояснення потерпілої про стійкий розлад у їх відносинах і її намір припинити шлюб та жодним чином не спростовує повідомлені нею обставини застосування щодо неї насильства.

Зважаючи на установлені судом факти вчинення ОСОБА_1 умисних дій щодо його дружини, які виразились у словесних образах, погрозах, викручуванні рук, штовханні та побоях, його дії слід кваліфікувати як домашнє насильство у формі психологічного та фізичного насильства, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 173-2 КУпАП.

З урахуванням характеру та конкретних обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, суд вбачає підстави для накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у максимальному розмірі, встановленому для цього виду правопорушення, що на думку суду буде достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення - виховного впливу, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись частиною першою статті 173-2, статями 279, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 гривень 80 копійок.

Штраф має бути сплачено добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а у разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом.

Згідно статтею 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя: