П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Геревич М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону ЗхРУ ДПС відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 18 серпня 2023 року ЗхРУ № 013519, 18 серпня 2023 року об 11 годині 20 хвилин ОСОБА_1 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост» на околиці населеного пункту Оноківці Ужгородського району, на напрямку 259 прикордонного знаку на відстані 3000 метрів до державного кордону України за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску у складі групи осіб. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України "Про Державний кордон України» від 04.11.1991. Дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

12 вересня 2023 року представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Геревич М.М. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі. У клопотанні зазначив, що висновок працівників ДПС про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення був передчасним, оскільки, останній був пасажиром автомобіля Вольксваген під керуванням громадянина ОСОБА_2 . Автомобіль був зупинений працівниками у військовій формі на околиці села Оноківці. Так як ОСОБА_1 при перевірці не мав при собі документів, то був доставлений до ВПС «Ужгород» для встановлення його особи. Вже безпосередньо там, ОСОБА_2 забезпечив його паспорт працівникам, де і був оформлений протокол. Тому, у протоколі зазначено завідомо не правдиві відомості, що ОСОБА_1 мав намір перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку в пішому порядку.

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення допущено ряд порушень: не вказано свідків, хоча такі були, не вірно зазначено адресу проживання ОСОБА_1 , а подана ним заява від 18.08.2023 про розгляд справи без його участі та визнання вини не відповідає його дійсному волевиявленню.

Крім того, ОСОБА_1 було затримано на значній відстані, а саме 3000 метрів від лінії державного кордону, працівниками прикордонної служби йому не належно роз`яснено його права, хоча він майже не володіє українською мовою, є безграмотним, не вміє читати та писати. Тому, через відсутність розуміння юридичних наслідків, ОСОБА_1 підписав протокол, копію якого йому не видали.

Таким чином, матеріали справи не містять жодних об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, а наявні докази прикордонної служби не можуть вважатись такими, що доводять вчинення ОСОБА_1 умисних дій, спрямованих на спробу перетину державного кордону. Отже, у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Геревич М.М. вказав, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, не визнає з підстав, викладених у запереченнях, просить суд провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях події і складу даного адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Частиною 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчиненні групою осіб.

Складанню протоколу про адміністративне правопорушення, повинен передувати процес зібрання доказів, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, особою, яка склала відповідний протокол, надано протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 18.08.2023, протокол про адміністративне затримання від 18.08.2023, копію паспорта громадянина України, довідку щодо затримання, а також протокол відносно ОСОБА_4 .

Як стверджує ОСОБА_1 та його захисник, ОСОБА_1 був пасажиром у авто, яке рухалося у прикордонній смузі на напрямку 259 прикордонного знаку (територія Оноківської територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області), наміру перетнути державний кордон не мав.

Доказів протилежного, чи будь-яких інших доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 намагався незаконно перетнути державний кордон з України в Словаччину поза пунктами пропуску через державний кордон, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять. Крім того, фіксація спроби незаконного перетину кордону на відстані 3000 метрів до державного кордону є сумнівною, оскільки відстань величиною в три кілометри є надто великою відстанню до лінії державного кордону України з Словацькою Республікою, і за відсутності будь яких інших доказів жодним чином не вказує на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Таким чином, твердження у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 спільно з іншим громадяном України, а саме з ОСОБА_4 , відомості про якого не зазначені в протоколі ЗхРУ № 013519, здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України до Словаччини, поза пунктами пропуску через державний кордон України, не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки не ґрунтується на фактичних обставинах справи та не підкріплене жодними іншими, крім самого протоколу, доказами, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та по своїй суті є припущенням.

Правильність та точність складення протоколу про адміністративне правопорушення впливає на набуття ним доказової сили, однак, виходячи з приписів ст. 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення, не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Також необхідно зазначити, що в своїх рішеннях у справі "Малофєєва проти Росії" та справі "Карелін проти Росії" Європейський суд з прав людини вказав, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зіст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Беручи до уваги наведене, суддя прийшов до висновку, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1КУпАП, та наявності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що органом, який запровадив відносно ОСОБА_1 справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, не доведено наявність в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, суддя прийшов до висновку, що провадження в справі належить закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Беручи до уваги висновок про закриття провадження у справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.7, 9, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 256, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.І. Зарева