Справа № 202/7405/23
Провадження № 3/202/4796/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Маринін О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця який проходить службу в в/ч НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН у матеріалах справи відсутній,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КпАП України,

В с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до відпускного квитка № 239 від 10.02.2023 військовослужбовець, який проходить військову службу за мобілізацією, механік водій ІНФОРМАЦІЯ_2 старший солдат ОСОБА_1 , перебував з 10.02.2023 по 11.03.2023 у відпустці по хворобі. По завершенню відпустки він був зобов`язаний з`явитись 12.03.2023 до розташування підрозділу до АДРЕСА_2.

У вказаний термін (до 23 год. 59 хв. 12.03.2023р.) старший солдат ОСОБА_1 до місця служби не прибув.

Орієнтовно о 15 годині 00 хвилин 12.03.2023 я зателефонував старшому солдатові ОСОБА_1 поцікавився, коли він прибуде до розташування підрозділу військовослужбовець відповів, що немає змоги виїхати до місця служби оскільки не може придбати проїзний квиток через відсутність електроенергії, але пообіцяв повернутися 13.03.2023.

Тим не менш, військовослужбовець прибув до розташування підрозділу лише о 10:00 год. 14.03.2023. Своє несвоєчасне повернення він пояснив тим, що мав змогу придбати квиток лише 13.03.2023 після 15 години 00 хвилин, коли з явилося світло. Будь-яких документів щодо поважних причин несвоєчасного прибуття з відпустки військовослужбовцем надано не було.

Таким чином військовослужбовець, який проходить військову службу за мобілізацією, механік-водій ІНФОРМАЦІЯ_2 старший солдат ОСОБА_1 , не з?явився з відпустки до місця служби тривалістю до трьох діб в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, згідно заяви, долученої до матеріалів справи, свою провину визнав, просив провести розгляд за його відсутності.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є в тому числі своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

Разом із тим, посадова особа, яка складала протокол, в супереч вимог ст.. 251 КУпАП, не вжила заходів щодо збирання доказів, наявність яких сприяла б всебічному, повному і об`єктивному розгляду даного адміністративного матеріалу, оскільки матеріали справи, окрім самого протоколу, не містять жодного доказу на підтвердження провини ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні.

Так матеріали справи, згідно опису, містять лише власне сам протокол, витяги з наказів про призначення ОСОБА_1 на посаду, характеристику, фотокопії його службових документів.

Інших доказів ( рапортів, актів службового розслідування та ін.) справа не містить, що позбавляє суд зробити висновки про наявність в діях ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.

Суд зауважує, що сам факт визнання особою вини у порушенні не може бути достатнім доказом і не звільняє суб`єкта владних повноважень від обов`язку доведення.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що у справі відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП,в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 172-11 ч.4, 213, 221, 247, 251, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. В. Маринін