Провадження № 3/686/7435/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Хараджа Н.В, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 20.08.2023 року о 17 год. 07 хв. по вул. С. Будного, 4А в м. Тернополі ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу «Land Rover Range Rover Sport» д.н.з. НОМЕР_1 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.4., 8.9.а Правил дорожньогоруху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Гандзьошин М.В., не з`явились, на адресу суду від захисника надійшла заява у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності та ОСОБА_1 . Крім того, в своїй заяві зазначив, що ОСОБА_1 вину свою не визнає та пояснив, шо ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 в м. Тернополі, коли працівники поліції нібито зупиняли вказаний транспортний засіб, за кермом перебував його батько ОСОБА_2 . При цьому, ні ОСОБА_3 ні його батько ОСОБА_2 не бачили вимогу працівників поліції про зупинку.

У відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП суд розглядає справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На адресу суду надійшла заява від ОСОБА_2 про долучення його письмових пояснень до матеріалів справи. Згідно яких, 20.08.2023 року він здійснював рух на транспортному засобі Рендж Ровер Спорт, д.н.з. НОМЕР_1 в період з 16 год. 00 хв. до 17 год. 15 хв. по автодорозі М-30 в напрямку, зі сторони м. Львова у м. Хмельницький, разом із своїм сином ОСОБА_4 та його дрижиною ОСОБА_5 (пасажирами). В подальшому о 17 год. 15 хв. він передав керування вищевказаним (автомобілем) транспортним засобом Гетьману Максиму (точний час він запам`ятав, у зв`язку із тим, що після зупинки транспортного засобу та передачі керування він зробив телефонний дзвінок, який залишився в пам`яті його телефону). В подальшому він відбув за власними справами у м. Тернопіль, а син продовжував рух, керуючи вище вказаним транспортним засобом. Згодом від сина йому стало відомо, що о 17 год. 07 хв. 20.08.2023 року він не виконав вимогу про зупинку поліцейського на ділянці автомобільної дороги М-30, 158 км., проте, керуючи у вказаний час автомобілем, він не помітив, щоб його зупиняла поліція в іншому разі він би обов`язково здійснив зупинку на таку вимогу. За результатами вказаної події відносно його сина ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 122-2 КУпАП, проте враховуючи вищевказане, та момент порушення описаного у цьому протоколі вказаним транспортим засобом керував особисто він.

Дослідивши матеріали справи, в тому числі відеозапис доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Адміністративним правопорушенням згідно ст. 122-2 ч. 1 КУпАП визнається невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п. 8.9 а ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченогоч. 1ст. 122-2 КУпАП, полягає в порушенні правил дорожнього руху, а саме не виконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом правопорушення є водій транспортного засобу.

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини, що забезпечують порядок управління у сфері дорожнього руху.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Водночас відсутність факту правопорушення автоматично означає і відсутність складу правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського не вбачається вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення. Оскільки, з відеозапису вбачається факт керування транспортного засобу «Land Rover Range Rover Sport», однак індифікувати особу водія не представляється можливим. А також те, шо відеозапис не відображає вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки. Будь-яких доказів, що ОСОБА_1 умисно ухилявся від виконання правил дорожнього руху про зупинку, матеріали не містять.

Таким чином, перед судом не доведено ту обставину, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, не зупинився.

При цьому суд зазначає, що особа може бути притягнута судом до адміністративної відповідальності лише в тому випадку, коли її вина доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, суд повинен бути впевнений, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, щодо якої складено протокол.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, прихожу до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, не підтверджуються доказами.

Таким чином, враховуючі вищевикладені обставини в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження по справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7,122-2, 247, 251КУпАП, суддя

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа