Справа №538/1554/23
Провадження по справі №3/538/744/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Зуб Т.О.,

за участі: секретаря Криворучко В.І.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Лохвиця адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 015829, 05.08.2023 року о 19-00 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» р/н НОМЕР_1 поблизу переїзду № 2 перегону «Лохвиця-Венславовка» в с. Піски Миргородського району Полтавської області, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на знак «2.2», у результаті чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1 ПДР України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 015831, 05.08.2023 року о 19-00 годині, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» р/н НОМЕР_1 поблизу переїзду № 2 перегону «Лохвиця-Венславовка» в с. Піски Миргородського району Полтавської області, після скоєння ДТП залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 ПДР України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 01.5875, 05.08.2023 року о 19-00 годині ОСОБА_1 керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» р/н НОМЕР_1 поблизу переїзду № 2 перегону «Лохвиця-Венславовка» в с. Піски Миргородського району Полтавської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

На розгляд судді Лохвицького районного суду Полтавської області надійшли адміністративні матеріали у відношенні ОСОБА_1 № 538/1554/23 (провадження № 3/538/744/23) за ч. 1 ст. 130 КУпАП, № 538/1555/23 (провадження № 3/538/745/23) за ст. 122-4 КУпАП, № 538/1556/23 (провадження № 3/538/746/23) за ст. 124 КУпАП у відношенні вищевказаної особи.

Згідно протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказані справи передані на розгляд судді Зуб Т.О.

Оскільки ОСОБА_1 скоїв три адміністративних правопорушення, передбачених різними статтями КУпАП, справи у відношенні останнього одночасно розглядаються одним і тим же органом (судом), суд приходить до висновку, що адмінматеріали № 538/1554/23 (провадження № 3/538/744/23) за ч. 1 ст. 130 КУпАП, № 538/1555/23 (провадження № 3/538/745/23) за ст. 122-4 КУпАП, № 538/1556/23 (провадження № 3/538/746/23) за ст. 124 КУпАП, слід об`єднати в одне провадження під загальним № 538/1554/23 (провадження № 3/538/744/23).

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 05.08.2023 року о 19-00 годині при викладених у протоколах обставинах, автомобілем керувала його мати- ОСОБА_2 . Він сидів за кремом автівки, коли її транспортували евакуатором, оскільки після ДТП не закривалися двері. Про цей факт він також повідомляв працівникам поліції. Вину не визнав, просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

За умовами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 124 КУпАП України, встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як видно із диспозиції даної статті необхідною умовою складу адміністративного правопорушення є спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У протоколі серії ААД № 015829 від 05.08.2023 року відсутня інформація про пошкодження іншого майна, інших транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд, а лише вказано отримання механічних пошкоджень транспортному засобу.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2 ст. 16 цього Закону водій зобов`язаний виконувати розпорядження поліцейського.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначив ОСОБА_1 , 05.08.2023 року о 19-00 годині він транспортним засобом не керував, а перебував на пасажирському сидінні, оскільки за кермом біла його мати- ОСОБА_3 . Сів за кермо, коли автомобіль був подружений на евакуатор, оскільки у автомобілі у результаті ДТП не закривалися двері.

Пунктом 23.5 ПДР України зазначено, що буксирування механічного транспортного засобу на жорсткому або гнучкому зчепленні повинно здійснюватися лише за умови, що за кермом буксированого транспортного засобу перебуває водій (крім випадків, коли конструкція жорсткого зчеплення забезпечує буксированому транспортному засобу повторення траєкторії руху транспортного засобу, що буксирує, незалежно від величини поворотів).

Виходячи з вимог пункту, при буксируванні на жорсткому зчепленні, коли його конструкція забезпечує рух, буксированого транспортного засобу по траєкторії транспортного засобу, що виконує буксирування, у кабіні буксированого транспортного засобу водій може бути відсутній. Зазначені в цьому пункті вимоги, які стосуються буксирування на жорсткому зчепленні (що забезпечує, як уже відзначалося, більш надійне транспортування в порівнянні з гнучким зчепленням), передбачають, що під час такого буксирування на поворотах не повинно бути збільшення смуги руху автопоїзда зчеплених транспортних засобів.

Тобто, ОСОБА_1 не виконував функції водія, а адміністративна відповідальність за відмову пасажира пройти на вимогу поліцейського вказаний медичний огляд не передбачена законодавством.

Також, адміністративна відповідальність за покидання місця ДТП пасажиром не передбачена.

Суд зазначає, що визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом- виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом- це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху- для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

В ході судового засідання, було встановлено, що 05.08.2023 року о 19-00 годині при викладених у протоколах про адміністративне правопорушення обставинах автомобілем керувала ОСОБА_3 , що також зафіксовано доданими до матеріалів справи відеозаписами, з яких вбачається, що остання неодноразово повідомляла про це працівникам поліції.

Допитана судом у якості свідка ОСОБА_3 також підтвердила, що 05.08.2023 року о 19-00 годині вона керувала автомобілем. У ході руху в автомобілі лопнуло колесо та транспортний засіб з`їхав у кювет. Викликали трактор, щоб його витягнути з кювета. Матеріальна шкода нікому не нанесена, пошкоджений тільки автомобіль.

Докази, які б підтвердили факт керування ОСОБА_1 автомобілем, матеріали справи не містять, а відповідно- відсутні докази наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, які б відповідали принципам законності та не суперечили вимогам ст.ст. 7, 9 КУпАП, суду не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини») доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять об`єктивних доказів на підтвердження викладених у протоколах обставин, тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, 130 ч. 1 КУпАП, провадження по вказаній адміністративній справі підлягає закриттю в силу п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі накладення адміністративного стягнення. Оскільки провадження по справі підлягає закриттю, то судовий збір з ОСОБА_1 не стягується.

Керуючись ст.ст. 40-1, 122-4, 124, 130 ч. 1, 245, 247, 251, 280, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні матеріали № 538/1554/23 (провадження № 3/538/744/23) за ч. 1 ст. 130 КУпАП, № 538/1555/23 (провадження № 3/538/745/23) за ст. 122-4 КУпАП, № 538/1556/23 (провадження № 3/538/746/23) за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , об`єднати в одне провадження під загальним № 538/1554/23 (провадження № 3/538/744/23).

Провадження у справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення.

Повний текст постанови складений 21.09.2023 року.

Суддя: Т.О. Зуб