Справа № 128/2755/23
Провадження № 33/801/838/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Фанда О. А.
Доповідач: Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

з участю секретаря судового засідання: Собцевої А. Р.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Шутака Юрія Володимировича, подану від імені ОСОБА_1 , на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 14 серпня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 14 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп., а також стягнуто з нього судовий збір в дохід держави в розмірі 536 грн 80 коп.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №432502 від 16 липня 2023 року ОСОБА_1 16 липня 2023 року о 13 год. 45 хв. в с. Ксаверівка, Вінницького району Вінницької області, керував автомобілем «DAF XF 105.410», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом цистерна «MENCI» державний номерний знак НОМЕР_2 , під час зміни напрямку руху створив небезпечні умови для руху, що призвело до пошкоджень транспортного засобу «KIA Sportage», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася у зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 1.5, 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 14 серпня 2023 року, адвокат Шутак Ю. В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що викладені обставини в протоколі про адміністративне правопорушення, які згідно з постановою суду встановлені як обставини даної ДТП, не відповідають дійсності.

Так, згідно об`єктивних обставин ОСОБА_1 16 липня 2023 року о 13 год. 45 хв. керуючи автомобілем «DAF XF 105.410», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом цистерна «MENCI» державний номерний знак НОМЕР_2 рухався по проїзній частині в с. Ксаверівка, Вінницького району Вінницької області. Під час руху ОСОБА_1 маючи намір перестроїтись з лівої смуги в праву увімкнув показник правого повороту, подивившись в дзеркало заднього виду, впевнившись в безпечності маневру, а саме, що будь-якого транспорту немає, він змінив напрямок руху, перестроївшись в праву смугу руху, продовжив рух.

В селі Якушинці Вінницького району Вінницької області його автомобіль було зупинено екіпажем патрульної поліції. Після зупинки інспектор батальйону УПП у Вінницькій області старший лейтенант поліції Миколюк А. О., пояснив, що ОСОБА_1 допустив зіткнення з автомобілем «KIA Sportage» державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 в с. Ксаверівка, Вінницького району Вінницької області.

При цьому, ОСОБА_1 пояснив, що жодних зіткнень не допускав, просив надати докази скоєння ним ДТП, але його доводи не були прийняті до уваги. При цьому другий інспектор екіпажу патрульної поліції відмовився брати у нього пояснення під запис.

Вказує, що під час спілкування з ОСОБА_4 , яке було зафіксовано за допомогою технічних засобів (флеш носій додається) інспектор вказав, що він брат водія, з яким відбулося зіткнення, на місце скоєння пригоди, яке зі слів інспектора відбулося в с. Ксаверівка, Вінницького району, ОСОБА_1 виїжджати відмовився, схема була складена не на місці пригоди, а в місці зупинки інспектором автомобіля, під керуванням останнього, а тому є неінформативною і не може бути доказом у цій справі.

Також звертає увагу, що на автомобілі «DAF XF 105.410», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом цистерна «MENCI» державний номерний знак НОМЕР_2 були відсутні будь-які пошкодження, які є доказом зіткнення з автомобілем «KIA Sportage» державний номерний знак НОМЕР_3 , що зафіксовано в додатку до протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку сторони захисту, в разі якщо була пригода, інспектором не з`ясовано механізм даної ДТП, прийнято до уваги тільки пояснення водія ОСОБА_2 . Щодо свідка з боку ОСОБА_2 , то його не було в с. Ксаверівка, Вінницького району Вінницької області, тому його пояснення не є доказом у справі.

Також під час розгляду справи по суті ОСОБА_1 мав намір бути присутнім в судовому засіданні, надати пояснення та відповідні докази, заявити клопотання про призначення судової інженерно-транспортної експертизи, однак не мав змоги це зробити, оскільки був у відрядженні, та з об`єктивних причин не зміг повідомити про це суд. Звертає увагу, що ОСОБА_1 є тимчасово переміщеною особою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Отже вважає, що ОСОБА_1 з об`єктивних причин не брав участь в розгляді справи, а відтак був позбавлений права, зокрема, давати пояснення, подавати докази, що виключає об`єктивний розгляд справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_1 - адвокат Шутак Ю. В. підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що працює на одному підприємстві з ОСОБА_1 . Так, 16.07.2023 вони рухалися на вантажних автомобілях в с. Ксаверівка в напрямку м. Запоріжжя зі швидкістю 50 км/год. Свідок рухався за автомобілем, яким керував ОСОБА_1 . Спочатку була одна полоса для руху, а потім було дві полоси для руху, з яких ліву зайняв транспортний засіб ОСОБА_1 , а свідок рухався за ним по правій смузі руху. Перед самим поворотом дороги на право, автомобіль свідка справа обігнав автомобіль «КІА», який їхав швидше за 50 км/год. Обігнавши автомобіль свідка, автомобіль на повороті дороги перестроївся в праву смугу і почав здійснювати обгін автомобіля ОСОБА_1 справа. Оскільки дорога в цьому місці повертає ліворуч, свідок втратив автомобіль «КІА» з поля зору, а коли побачив, то автомобіль стояв біля відбійника з включеною аварійкою. ОСОБА_5 вважає, що можливо водій автомобіля «КІА» міг не впоратися з керуванням. В селі Якушинці їх зупинили працівники поліції і повідомили, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого автомобіль «КІА» отримав пошкодження. ОСОБА_1 разом із свідком вимагали повернутися до того місця, де на думку працівників поліції ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху і сталася ДТП, проте поліціанти категорично відмовилися і склали схему місця ДТП в с. Якушинці. Свідок зауважив, що на телефон зафільмував відсутність пошкоджень на транспортному засобі під керуванням ОСОБА_1 , відмову працівників поліції прийняти його пояснення для матеріалів справи, а також вислів працівника поліції, що він брат водія, з автомобілем якого відбулося зіткнення. Також зазначив, що вони з ОСОБА_1 вимагали приїзду іншого складу патрульної поліції, на що їм відмовили.

ОСОБА_1 суду пояснив, що повністю згідний з поясненнями свідка. Зазначив, що їхав в с. Ксаверівка їхав в лівій смузі руху, оскільки це населений пункт, від нього ніхто не вимагав уступити дорогу, попереду справа теж рухався автомобіль, в дзеркало бачив автомобіль ОСОБА_5 , який рухався позаду в правій смузі руху. Так проїхав поворот дороги, через деякий час він зайняв праву смугу руху, оскільки був інший швидкісний режим поза межами населеного пункту, при цьому будь-кого на смузі руху справа не бачив, ознак зіткнення не було. Зазначив, що дійсно вимагали від працівників поліції повернення на місце пригоди для з`ясування всіх обставин, на що останні категорично їм відмовили.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Шутака Ю. В. та свідка ОСОБА_5 , апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 278 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а відповідно ч. 1 ст. 33 цього Кодексу стягнення за правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При цьому адміністративна відповідальність це різновид юридичної відповідальності і реакція суспільства на шкоду, заподіяну правопорушенням, державна оцінка порушення правової норми, що охороняється адміністративно-правовими санкціями, і є складовою державного примусу, тобто примусове, з додержанням встановленої процедури, застосування правомочним суб`єктом передбачених законодавством за вчинення адміністративного проступку заходів впливу, які виконані правопорушником (специфічне реагування держави на правопорушення, що полягає в застосуванні уповноваженим органом або посадовою особою передбаченого законом стягнення до суб`єкта правопорушення). Стягнення за вчинення такого протиправного діяння накладається органом державної влади (посадовою особою органу державної влади) наділеним відповідними адміністративними повноваженнями.

Відповідно до оскаржуваної постанови у вину ОСОБА_1 поставлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке проявилось у тому, що під час зміни напрямку руху він створив небезпечні умови для руху, що призвело до пошкоджень транспортного засобу.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Диспозицією статті 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Аналіз об`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у даній справі підлягає доведенню факт створив небезпечні умови ОСОБА_1 для руху, що саме призвело до пошкоджень транспортного засобу.

Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Вимог цих норм законодавства як у ході фіксації поліцейськими вчиненого адміністративного правопорушення, так і під час розгляду справи у суді першої інстанції дотримано не було.

За результатами розгляду справи у суді першої інстанції, на підставі досліджених доказів суддя дійшла до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Проте, апеляційний суд вважає, що вказані висновки суддею місцевого суду зроблені внаслідок неповного з`ясування фактичних обставин справи, неналежної оцінки зібраних у справі доказів з точки зору їх допустимості та достатності та порушення вимог КУпАП в частині безпосередності дослідження доказів, а тому погодитись із цими висновками не можливо.

Суд першої інстанції, перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні п.п. 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП була повністю доведена.

Дані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД 432502 від 16 липня 2023 року, схемою ДТП, доданою до нього; поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 .

Про те метою судочинства є не лише формальне вирішення питань, поставлених перед судом, а й досягнення цілей правосуддя, у зв`язку з чим, суд зобов`язаний дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі прийнятого ним рішення.

Відсутність належної мотивації висновків суду призводить до того, що сторона позбавлена можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження постанови, а суд вищої інстанції - переглянути таку.

Так, пояснення ОСОБА_1 , на які послався суд, суперечать поясненням свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , а схема місця ДТП складена та відображає не місце де відбулася ДТП у зв`язку з інкримінованим ОСОБА_1 правопорушенню.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Крім того, в суді апеляційної інстанції обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_5 , пояснення якого не були долучені до матеріалів справи, що підтверджується наданим відеозаписом сторони захисту. Свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення що знаходилися в автомобілі «KIA Sportage», державний номерний знак НОМЕР_3 , а також водій транспортного засобу ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Разом з тим, враховуючи відсутність доказів про контакт між транспортними засобами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відсутність схеми дійсного місця ДТП, їх пояснення мають суттєве значення для даної справи, оскільки підлягає встановленню обставина того, що саме дії ОСОБА_1 призвели до пошкоджень транспортного засобу ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно частини 1статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Неврахування цих обставин призвело до хибних висновків судді про доведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, постанову судді суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Шутака Юрія Володимировича, подану від імені ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 14 серпня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко