запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/609/23Головуючий у 1-й інстанції Зарютін П.В.
Єдиний унікальний №336/5919/23Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.161-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , захисника Мухіна А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.161-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 14.06.2023 року о 13 год. 25 хв. ОСОБА_1 поблизу будинку №47-Г в м.Запоріжжі здійснював роздрібну торгівлю дизельним пальним без державної реєстрації суб`єкта господарювання та без одержання документа дозвільного характеру, чим порушив вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.161-1 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.161-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з конфіскацією пального, ємностей та обладнання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та щодо нього закрити провадження у справі.

Свої вимоги мотивував тим, що він не є суб`єктом господарської діяльності, він не здійснював торгівлю пальним в гаражі і доказів, якими зафіксовано сам факт продажу ним дизельного пального справа не містить.

Заслухавши ОСОБА_1 , який визнав у суді апеляційної інстанції, що здійснив одноразовий продаж дизельного пального не маючи при цьому документів дозвільного характеру на право торгівлі пальним, захисника Мухіна А.А., перевіривши матеріали справи, доводи наведені у скарзі, допитавши свідка у справі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.161-1 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених судом першої інстанції та наведених у судовому рішенні доказів.

За змістом ч.1 ст.161-1 КУпАП адміністративна відповідальність за даною нормою закону настає за оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбаченого законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною першою статті 161-1 КУпАП, характеризується діями, спрямованими на оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №391576 від 14.06.2023 року, ОСОБА_1 по вулиці К.Карого поблизу будинку №47-Г в м.Запоріжжі здійснював роздрібну торгівлю дизельним пальним без державної реєстрації суб`єкта господарювання та без одержання документа дозвільного характеру.

З указаного протоколу також убачається, що його складено в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , права та обов`язки ОСОБА_1 було роз`яснено, копію протоколу вручено.

З додатку до протоколу вбачається, що в металевому гаражі, який розташований біля АЗС «Укрнафта», вул. К.Карого, 47-Г було проведено огляд та вилучено речі, які є безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення (пластикові ємності, каністри з дизельним паливом, насос для перекачки палива).

У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що дизельне паливо він купував на АЗС, яке потім продавав в гаражі, розташованому на трасі Харків Сімферополь біля будинку №47-Г по вулиці К.Карого в м. Запоріжжі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, було допитано свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що він є власником автомобілів, займається перевезенням вантажів. Він також є власником гаражу та палива, яке там зберігається. Він купував дизельне пальне і зберігав його у гаражі для власних потреб. ОСОБА_1 допомагає заправляти його автомобілі, за що останній отримував плату.

Апеляційний суд критично ставиться до наведених в апеляційній скарзі заперечень, оскільки з доданого до матеріалів провадження відеозапису вбачається, що біля зазначеного гаража стоїть автомобіль Мерседес Спринтер, який за грошові кошти ОСОБА_1 був заправлений дизельним пальним. Більш ніж значна кількість виявленого в гаражі дизельного пального переконливо свідчить про те, що воно зберігається там не для власних побутових потреб, а для подальшого систематичного його продажу.

В апеляційній скарзі йдеться про те, що оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом господарської діяльності, т.я. не здійснював державної реєстрації своєї підприємницької діяльності, то він і не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 161-1 КУпАП. Суд не приймає до уваги такі заперечення, оскільки законодавець передбачив адміністративну відповідальність ч.1 ст. 161-1 КУпАП саме для фізичних осіб не суб`єктів господарювання, які незаконно здійснюють роздрібну чи оптову торгівлю підакцизним товаром (паливом).

Відповідальність за незаконну торгівлю паливом суб`єктом господарювання передбачено не ст. 161-1 КУпАП, а ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Свідок ОСОБА_4 під час апеляційного розгляду заявив, що все вилучене майно, в тому числі й гараж, паливо в ньому і приладдя для його переливання і зберігання, належить саме йому, оскільки він придбаває і зберігає вказане паливо для своєї підприємницької діяльності, пов`язаної із вантажоперевезеннями.

Апеляційний суд критично ставиться до таких заперечень, оскільки жодними доказами такі пояснення не підтверджено. ОСОБА_4 не надав для цього жодних документів на вказане пальне. Не надав суду передбачену Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» ліцензію на право зберігання пального. ФОП ОСОБА_4 відсутній в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального, в якому мало було бути зазначено місце зберігання вказаного пального.

Отже досліджені під час апеляційного розгляду докази винуватості ОСОБА_1 є належними і допустимими, зібраними відповідно до вимог КУпАП. Порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено. У своїй сукупності вони підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.161-1 КУпАП адміністративного правопорушення. Доводи апеляційної скарги даних висновків суду не спростовують.

Апеляційний суд відмічає, що суд першої інстанції в оскаржуваній постанові помилково не зазначив точну адресу місця вчинення адміністративного правопорушення. У зв`язку з чим оскаржувана постанова в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20 липня 2023 року в цій справі щодо ОСОБА_1 змінити. Вважати місцем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення узбіччя траси «Харків-Сімферополь» поблизу будинку №47-Г по вулиці Карпенка Карого в м.Запоріжжі.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 336/5919/23