Березівський районний суд Одеської області
25.09.2023
Справа № 494/1348/23
Провадження № 3/494/782/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалась, за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2023 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа надійшла в провадження судді Римар І.А.

Згідно протоколу серії ААД №129285 про адміністративне правопорушення від 23.07.2023 року вбачається, що 23.07.2023 року о 01:16 годині в м. Березівка Одеської обл. по вул. Перемоги, 58 громадянка ОСОБА_1 керувала автомобілем марки Mercedes-Benz E250 д/н НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку, із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання 06.09.2023 року ОСОБА_1 не з`явилася. Одночасно від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутності, свою вину не визнає. Також, у попередніх судових засіданнях подала до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, вказала, що з протоколом не погоджується, вважає його складеним з порушенням вимог чинного законодавства, при затриманні автомобіля поліцейські не пред`явили службового посвідчення, не запропонували проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Крім того вважає, що відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, що долучений до справи, не є безперервним, на ньому не відображено повністю всіх подій та його не можна вважати належним та допустим доказом по справі.

Постановою суду від 06.09.2023 р. викликано для допиту поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Під час судового засідання 25.09.2023 року допитаний поліцейський ОСОБА_3 , який пояснив, що 23.07.2022 року знаходився на добовому чергуванні. Під час патрулювання міста, а саме о 01:16 годині по вул. Перемоги у м. Березівка Одеської обл. був зупинений автомобіль марки Mercedes-Benz E250 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , яка з зовнішніх ознак була у стані алкогольного сп`яніння та запропонував на місці зупинки продути спеціальний технічний прилад «Драгер». ОСОБА_1 декілька разів продула у вищевказаний прилад, однак у неї не виходило. Після чого продула та показав прилад Драгеру 1,86 проміль. Також, коли він її запитав чи погоджується вона з показами Драгер, остання саме спитала у особи, який стояв позаду нього , що не згодна. Після на неї складено адміністративний матеріал.

Поліцейський Вербицький В.В. у судове засідання 25.09.2023 року не з`явився, хоча належним чином викликався до суду.

Врахувавши письмові заперечення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, допитавши поліцейського, дослідивши та оцінивши докази по справі, переглянувши відеозапис, суд доходить до наступного висновку:

Статтею 245 КУпАП передбачено: «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.».

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол, яким передбачено правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Підставою складання протоколу стало проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер».

Відповідно до ч.2 статті 251 КУпАП передбачено: «Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу».

Оскільки, ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП - не визнає, а тому вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню (доказуванню) під час розгляду справи.

Водночас, суд враховує, що навіть у разі наявності підпису водія у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом його вини. Вказане підтверджується практикою ВС, а саме Постановою ВС/КАС № 757/2757/16-а від 22.07.2019 року.

Тобто, навіть при розгляді на місці скоєного адміністративного правопорушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення особа, яка звинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення хоча і визнавала свою вину, проте під час розгляду справи у суді не визнає, це не може свідчити про безспірність її вини без дослідження усіх доказів та перевірки обставин справи, оскільки згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Відповідно до позиції Європейського суду з права людини /справа «Надточій проти України» ( заява №7460/03)/ Уряд України визнає карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки справа за своєю суттю є кримінальною, то адміністративні правопорушення підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з п.а ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50р. кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд поєднуються з положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№475/97-ВР) та є частиною національного законодавства.

Статтею 252 КУпАП передбачено: «Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю».

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а ПДР України, Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, витяг з приладу «Драгер», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, пояснення та відеозапис.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкія). Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп`яніння.

Разом з цим, суд враховує, положення п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Разом з цим, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій при проведенні огляду на стан сп`яніння та оформлення його результатів.

Статтею 266 КУпАП передбачено: Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, порушення поліцейським Інструкцій та Порядку при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів - тягне за собою визнання недійсними результату огляду та порушення порядку складення протоколу.

Відповідно до п.2 Порядку - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 3 Порядку та п. 6 Інструкції огляд проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 1-5 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (пункт 6 Порядку).

Водночас, ОСОБА_1 у своїх запереченнях вказує, що їй не пропонували проходження освідування на стан сп`яніння у медичному закладі та вона не досвідчена в правових питаннях, категорично не визнає своєї провини.

Перевіривши відеозаписи, судом встановлено:

На відео… document_5327… вбачається, як поліцейські здійснюють переслідування автомобіля Mercedes-Benz E250 д/н НОМЕР_1 та його зупинку.

На відео …0001 вбачається, як поліцейські підходять до автомобілю та запитують у водія про причини порушення комендантської години. Після чого, поліцейський двічі запитує чи вживали алкогольні напої, на що нерозбірливо чути відповідь «ні» та просить дихнути. Інший поліцейський просить надати посвідчення водія та відходить від автомобіля, потім роз`яснює причини зупинки та пропонує на місці зупинки пройти продув на приладі «Драгер», на що ОСОБА_1 погоджується.

На відео 03:52 працівник поліції роз`яснює як потрібно продувати, остання намагається дути та питає куди дути.

На відео о 04:45 вбачається, що був здійснений звуковий сигнал та знову поліцейський надає продути прилад «Драгер», а інший поліцейський робить зауваження водію, що вона не дує, проте остання вказує, що не може продути.

Разом з цим, суд вважає зазначити, що у разі неможливості продути «Драгер» поліцейський повинен не змушувати здійснювати продув Драгеру , а роз`яснити права та запропонувати проїхати до медичного закладу.

Лише, на відео 05:45 Іванова вказує , чи можна не дути та поліцейський зазначає, що ОСОБА_1 може продути спеціальний прилад на місці зупинки або проїхати в лікарню та відразу вказує, щоб вона продувала та набрала повні легені.

На відео 07:00 особа каже, що не може вже дути, а поліцейський робить зауваження, що вона може, проте не хоче. І знову роз`яснює як продувати у трубку.

Суд враховує, що фактично через три хвилини, після кількох разів продуву, звукового сигналу, відбирає покази, при цьому не враховуючи того, що остання зазначала, що не може дути.

На відео 07:50 поліцейський вказує, що у ОСОБА_1 1.86 проміл, проте не показує на відео результати досліджень та роз`яснює, що на неї буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Водночас, інший поліцейський запитав, чи згодна вона з показами, на що остання відповіла, що не згодна. Потім останній знов запитав, згодна чи не згодна та будь-якої відповіді не вказано, а інший поліцейський надає для ознайомлення сертифікат алкотестер Драгер та фактично не надаючи відповіді, що остання згодна з показами приладу Драгер.

В подальшому, на відео, ОСОБА_4 вказує, що не розуміє, що відбувається, а поліцейські просять документи для заповнення адміністративних матеріалів та сідають у автомобіль для заповнення матеріалів.

На відео …._0002 вбачається, як поліцейський продовжує складати адміністративні матеріали, заповнює анкетні дані та зазначає на відео 06:30, що остання їхала, порушила та перебуває у стані алкогольного сп`яніння, проте ОСОБА_4 питає у якому сп`янінні. Потім поліцейський роз`яснює, що остання їде у комендантську годину та вжила трохи алкогольних напоїв і питає «так чи не так», проте відповіді остання не надає та вказує , що це не добре.

Після чого, інший поліцейський зазначає чи забирати автомобіль на майданчик, на що вона не погоджується; продовжує заповнювати матеріали та вказує про можливість відмовитись від судового засідання, на що також не отримує відповідь.

На відео 14:00 поліцейський ознайомлює з протоколом та роз`яснює процесуальні права та обов`язки та відео закінчується.

На відео …._0003 видно, як поліцейський зачитує протокол про адміністративне правопорушення та зазначає про необхідність підписати вказаний протокол та відео закінчується.

Проаналізувавши дані відео та вислухавши пояснення поліцейського ОСОБА_3 , суд доходить висновку, що поліцейськими саме порушено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 фактично 3 хвилини намагалась продути прилад Драгер та неодноразово зазначала, що не може його продути. Натомість, поліцейські, почувши від водія, що вона не може продувати прилад Драгер, повинні були здійснити такий огляд у медичному закладі та зафіксувати про те, що ОСОБА_4 не може здійснити продув Драгеру, а не фактично змушувати її його продути.

Більш того, суд також враховує, що після продуву ОСОБА_5 на відео 0001 поліцейський почувши відповідь «не згодна», повинен був не перепитувати, а одразу запропонувати для проїзду для освідування до медичного закладу. Посилання поліцейського ОСОБА_6 під час допиту про те, що остання саме запитувала у чоловіка, який стояв позаду нього, не може свідчити про це, оскільки остання чітко виголосила не згодна.

Отже, на переконання суду, наведені відеодокази свідчать про те, що працівниками поліції не було дотримано саме процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що в свою чергу тягне за собою визнання недійсними результату огляду, порушення порядку складення протоколу і як наслідок звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Також, в справі «Пол іОдрі Едвардспроти Об`єднаногоКоролівства» (№46477/99),Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно неї протоколом про адміністративне правопорушення, суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, суд вважає закрити провадження саме на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, так як доходить висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КупАП.

Керуючись статтями 40-1, частиною першою статті 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП - закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Повний текст виготовлений та підписаний 02.10.2023 року.

Суддя І.А. Римар