"21" вересня 2023 р. Справа № 363/4654/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 09 серпня 2023 року о 21.00 годині ОСОБА_1 за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою, кидався у бійку та принижував гідність дружини громадянки ОСОБА_2 , чим міг причинити шкоду моральному та фізичному здоров`ю і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину частково. Він перебував у збудженому стані через смерть своєї хрещеної. Дійсно 09.08.2023 вони були розлучені, ввечері виник конфлікт із колишньої дружиною ОСОБА_2 він штовхав її, намагався виключити в її руках телефон, яким вона його знімала. Він її не бив. Підтвердив, що в її бік застосовував лайку. Вибачився перед ОСОБА_2 .

Захисник адвокат Якімов В.В. в суді звернув увагу судуна наступні обставини і просив врахувати при прийнятті рішення. Протокол є недопустимим доказом, оскільки не зазначена частина статті та в графі притягнення до адміністративної відповідальності зазначено позначкою «так ст. 173-2», що не відповідає дійсності. В письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 є розбіжності із показами в частині місця вчинення події, з тими, що вони надали в суді. Крім цього, зазначив, що між подружжям є спірні цивільно-правові відносини щодо місця проживання дитини, що є постійним приводом для конфлікту між колишнім подружжям. Дійсно ОСОБА_1 перебував у збудженому стані, дійсно лаявся в бік ОСОБА_1 , за що просив призначити покарання в мінімальному розмірі.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді підтвердила обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Дійсно, 09.08.2023 року о 20.45 на подвір`ї будинку, в якому проживають, її колишній чоловік ОСОБА_1 ображав її непристойними словами, кричав, забирав телефон, кидався в бійку, обхопив її зі спини, ударив її рукою і ногою. Стала сильно кричати, почули сусіди, викликали поліцію. Йому ОСОБА_4 робила зауваження припинити дії стосовно мене. В останній час він погрожує, шантажує з приводу поширення її фотографій в оголеному виді у соцмережі. Просила врахувати, що такі дії ОСОБА_1 вчиняє не вперше, назавжди викликала поліцію для фіксування фактів насильства, виганяв з квартири вночі, проживаючи в одній квартирі вона боїться його, запирає стільцем двері.

Представник потерпілої адвокат Купрацевич Ю.Г. просила притягнути до відповідальності ОСОБА_5 , оскільки вважає доведеним вчинення домашнього насильства сукупністю доказів, які містяться в матеріалах провадження, він в суді визнав, що штовхав потерпілу та лаявся в бік ОСОБА_2 .. Крім цього, просила направити ОСОБА_1 для проходження програми для кривдників на строк, який встановить суд.

Свідок ОСОБА_3 в суді підтвердила. що в день конфлікту, який склався між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , вона перебувала в будинку за місцем проживання, вона почула крики, подивилась у вікно і побачила, що ОСОБА_1 б`є ОСОБА_2 , кричить на неї та ображає. Зробила зауваження. Викликала поліцію. Вона бачила розбиту губу у ОСОБА_2 . Крім цього, місяць тому він її вигнав о 02.00 годині ночі з квартири і вона в одній футболці прийшла до неї до квартири.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис який міститься в матеріалах справи, врахувавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної, психологічної або матеріальної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Видами домашнього насильства:

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Сексуальне насильство форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності.

Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Із протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що 09 серпня 2023 року о 21.00 годині ОСОБА_1 за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою, кидався у бійку та принижував гідність дружини громадянки ОСОБА_2 , чим міг причинити шкоду моральному та фізичному здоров`ю і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. В протоколі зазначено, що при його складанні був свідок ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_2 . ОСОБА_1 було ознайомлено із правами та обов`язками та повідомлено про розгляд справи в Вишгородському районному суді, про що свідчить його власноручний підпис, будь-яких зауважень та скарг не зазначав.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 09.08.2023 року, яка адресована на ім`я начальника Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, вбачається, що ОСОБА_2 просила притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який 09.08.2023 року вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме кидався в бійку, та висловлювався в її бік грубою нецензурною лайкою.

Відповідно до заяви Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, яка зареєстрована ЄО № 11598 від 09.08.2023, вбачається, що 09.08.2023 року о 21 год. 10 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 а чоловік б`є жінку. Даним фактом було проведено оцінку ризиків за результатами якої на ОСОБА_1 було складено протокол.

Із письмових пояснень ОСОБА_2 , встановлено, що 09 серпня 2023 року о 21 год. 00 хв. вона повернулася з роботи додому де був її чоловік ОСОБА_1 , з яким у неї проходить етап розлучення. ОСОБА_1 був у стані сп`яніння і у збудженому стані, агресивно себе поводив, почав нецензурно лаятись на неї. З метою уникнення конфлікту ОСОБА_2 почала виходити на вулицю від свого чоловіка, але останній почав її наздоганяти і на розі будинку почав кидатися до неї у бійку та вдарив рукою у верхню губу та коліном в ногу. Дану подію побачила її подруга ОСОБА_6 та вибігла на її захист, після чого хтось викликав наряд поліції. Стверджує, що має аудіо запис як ОСОБА_1 висловлюється в її бік нецензурною лексикою та образливими фразами, просить прийняти міри з цього приводу.

Із письмових пояснень свідка ОСОБА_3 встановлено, що 09 серпня 2023 року приблизно о 21 год. 00 хв. вона знаходилась у себе в квартирі за адресою АДРЕСА_3 та почула крики на вулиці біля будинку, підійшовши до вікна вона побачила, що ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , кидався у бійку до своєї дружини ОСОБА_2 та висловлювався в її бік нецензурною лайкою та пригнічував, після чого вона викликала наряд поліції.

В суді переглянуто відеозапис, який надано потерпілою із камер відеоспостережень, із якого встановлено, що ОСОБА_1 направився до ОСОБА_2 між ними відбулась штовханина, ОСОБА_1 силою обхвачує ОСОБА_2 , вона присідає і в цей момент ногою штовхає ОСОБА_2 . Заперечень від ОСОБА_1 щодо відеозапису не надходило. ОСОБА_1 звернув увагу суду, що він її не штовхав ногою, то він спіткнувся.

Судом із досліджених доказів в суді достовірно встановлено, що ОСОБА_1 09.08.2023 року висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , штовхав її на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , чим вчинив психологічне та фізичне насильство.

Отже, оцінивши досліджені докази вище вказані обставини свідчать про ознаки існування завдання шкоди, у виді домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, що полягало в умисних діях, а саме висловлювався у бік ОСОБА_2 грубою лайкою та штовханині, завдаючи їй фізичного болю, психологічного тиску, а відтак, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та вину ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення суд вважає доведеною.

Доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, суд відхиляє, оскільки такі порушення як не зазначення частини статті є формальними і не спростовують існування факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

Доводи захисника про те, що свідчення в суді свідка та потерпілої різняться, суд не приймає до уваги, оскільки судом перевірено в суді шляхом безпосереднього допиту свідка ОСОБА_3 та потерпілої.

Доводи ОСОБА_1 , що ним така поведінка була направлена лише на те, щоб ОСОБА_2 виключила телефон, не відповідає дійсним обставинам, спростовуються в суді показами свідка ОСОБА_3 , яка підтвердила, що ОСОБА_1 ображав і бив ОСОБА_2 , що слугувало виклику нею поліції, підтверджується іншими доказами, які містяться в матеріалах справи та які були досліджені як в суді.

Між тим, суд звертає увагу на те, що особою не спростовані ці обставини в суді доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності до ч. 2 ст. 33 та п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП суд враховує, що ОСОБА_1 працевлаштований, частково визнав вину у вчиненні правопорушення, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 2 ст. 33 та ст. 35 КУпАП обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

З урахуванням того, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає, що стягнення ОСОБА_1 слід призначити у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Клопотання представника потерпілої що окрім накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1ст.173-2 КУпАП, ОСОБА_1 слід направити до органу місцевого самоврядування на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" строком який встановить суд, враховуючи обставини вчинення правопорушення, характер дій, ризики вірогідності повторюваності вчинення домашнього насильства, пояснення потерпілої, ставлення правопорушника до вчиненого, та те, що вибачився перед потерпілою, вперше притягується до адміністративної відповідальності, вважає передчасним направленням на проходження програми для кривдників.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, стягується на користь держави судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 173-2, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя С.В. Олійник