Справа № 341/795/23
Провадження № 33/4808/602/23
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції ВАСИЛЬЦОВА Г. А.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Раврика І.Д.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Раврика І.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Галицького районного судді Івано-Франківської області від 20 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 19.04.2023 року о 07.25 на 331 км автодороги «Мукачево-Львів», керував маршрутним автобусом БАЗ, державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alkotest 6810 Drager. Результат 0,94 проміле, чим порушив п.п. 2.9 а ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням суду адвокат захисник Раврик І.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Посилається на те, що суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, що міститься в протоколі, виходячи з загальних засад судочинства, закріплених у ст. 129 Конституції України.

Вказує на те, що на місці зупинки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак заперечував вживання спиртних напоїв чи іншого, а отже не був згідний з результатом огляду.

Також просить взяти до уваги те, що матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 сфабриковані, до матеріалів справи не додано сертифікат відповідності приладу Драгер. Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення додано результат проведеного тесту за допомогою приладу «Драгер» 6810 від 19.04.2023 року, результат тесту 0.98 відсотки. Роздруківка вказаного результату містить фактичні дані про те, що прилад «Драгер» проходив перевірку калібрування 28.09.2022 року

Посилається на те, що прилад «Драгер» 6810 на час проведення огляду ОСОБА_1 19.04.2023 року не пройшов перевірку калібрування відповідно до технічних умов, оскільки відповідно до інструкції експлуатації приладу, періодичність його обслуговування не повинна перевищувати шість місяців. За таких обставин результат тесту не є належним та допустимим доказом. Будь-яких інших доказів про факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння немає. Недоведеність цієї обставини виключає в діях особи склад адміністративного правопорушення. Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення конкретної особи.

Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі відносно притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомлена про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. («Пономарьов проти України»)

Так, під час апеляційного розгляду справи, судом апеляційної інстанції у повному обсязі були реалізовані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо права скористуватись юридичною допомогою професійного захисника та були перевірені її доводи щодо невинуватості у вчиненні правопорушення, внаслідок чого було встановлено, що вони є безпідставними та повністю спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Апеляційний суд вважає, що допущені судом першої інстанції порушення процесуального закону не можуть бути безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення іншого судового рішення аналогічного за своїм змістом.

Апеляційний суд вважає, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції можуть бути тільки істотні порушення вимог процесуального законодавства, які перешкодили суду правильно встановити фактичні обставини та надати вірну оцінку сукупності досліджених доказів та прийти до обґрунтованого висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення.

Так, діючий КУпАП не містить визначення правових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з чим при вирішанні цього питання необхідно виходити із загальних принципів здійснення судочинства.

Апеляційний суд вважає, що судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню у тому, випадку, коли за наявності підстав для закриття провадження суд не закрив провадження по справі, або коли рішення було ухвалено незаконним складом суду.

Зокрема, підлягає обов`язковому скасуванню судове рішення у тому разі, коли вину обвинуваченого не доведено сукупністю належних та допустимих доказів по справі, коли відсутня подія правопорушення або коли в діях особи, яка притягається до відповідальності відсутній склад відповідного правопорушення.

Так, враховуючи, що в своїх доводах ОСОБА_1 та його захисник посилаються на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення, суд апеляційної інстанції вважав за необхідне у повному обсязі перевірити вищевказані доводи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував факт керування транспортним засобом та визнавав, що транспортний засіб під його керуванням було зупинено працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Після декількох спроб проходження огляду за допомогою Дрегера працівники поліції повідомили йому, про позитивний результат огляду 0.98 проміле. Однак із даним результатом він не погодився та пропонував працівникам поліції поїхати до медичного закладу , однак останні сказали йому , що якщо він не підпише протокол , то вони заберуть автобус на штрафмайданчик.

В судовому засіданні апеляційної інстанції було допитано свідка ОСОБА_2 , який повідомив суду, що 19.04.2023 року вранці він їхав в якості пасажира маршрутним автобусом БАЗ, державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та бачив. як вищевказаний транспортний засіб при виїзді на трасу було зупинено працівниками поліції. Стверджує, що бачив, як працівники поліції надавали ОСОБА_1 дихати в технічний прилад для проходження огляду на стан сп`яніння. Вказує, що не бачив у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння і в нього не було зауважень щодо керування транспортним засобом. Знаходячись на недалекій відстані від ОСОБА_1 він чув, як останній повідомляв поліцейському, що хоче проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, а в цей час інший поліцейський вже складав матеріали протоколу про адміністративне правопорушення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративних правопорушень, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Апеляційний суд вважає, до доводи ОСОБА_1 та його захисника про невинуватість у вчиненні правопорушення повністю спростовуються сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи та були досліджені судом.

Зокрема, апеляційний суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_2 , оскільки вони не узгоджуються із іншими доказами по справі та не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки зі змісту вищевказаних пояснень вбачається, що водій ОСОБА_1 висловив незгоду із отриманим позитивним результатом огляду на стан сп`яніння через деякий час після проходження такого огляду, коли вже складались матеріали протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.9А Правил дорожнього руху України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №190696 від 19.04.2023 року, ОСОБА_1 19.04.2023 року о 07.25 на 331 км автодороги «Мукачево-Львів», керував маршрутним автобусом БАЗ, державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alkotest 6810 Drager. Результат 0,94 проміле, чим порушив п.п. 2.9 а ПДР України.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП ВП №3 м. Галич, капітаном поліції Шаюк А.Є., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, повідомлено про розгляд справи, про що свідчить його власноручний підпис.

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стоїть підпис ОСОБА_1 .

До протоколу про адміністративне правопорушення було додано Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", результат огляду 0,94 проміле, з результатами огляду водій згідний, що підтверджується його власноручним підписом.(а.с. 3)

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять роздруківку приладу Drager Alcotest (а.с.4), в результаті огляду ОСОБА_1 поліцейським за допомогою технічного засобу було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 0.94 %. Вказаний результат складений із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень. (а.с. 4).

До матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в КНП «Галицька лікарня» (а.с.6), складеного о 07 год..30 хв 19.04.2023 року у зв`язку з виявленими поліцейським у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння: а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота,почервоніння очей, порушення координації рухів.(а.с.6)

Однак, такий огляд не проводився у зв`язку з тим, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 погодився із результатом огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

До матеріалів справи долучено свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5642 чинне до 28.09.2023 року відповідно до якого газоаналізатор Алкотест 6810 ARВL-0723 відповідає вимогам LCNE 8950:2019 і за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння (а.с.5).

Вказане свідоцтво спростовує доводи про те, що до матеріалів справи не додано сертифікат відповідності приладу Драгер, а результати огляду за допомогою вказаного приладу не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, оскільки була порушена періодичність його технічного обслуговування.

Як вбачається з рапорту інспектора СРПП ВП №3(м.Галич) капітана поліції Шаюк Анатолія, останній перебував у добовому наряді екіпажу СРПП із поліцейським СРПП ОСОБА_3 , а саме 19.04.2023 року о 07 год.08 хв. отримали повідомлення «Адміністративне правопорушення», відповідно до якого стверджувалось, що водій автобуса «Мединя-Івано-Франківськ» керує в стані сп`яніння порушує ПДР, рухається із с.Мединя, зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні книмінальні правопорушення та інші події ВП № 3(м.Галич) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області. Під час патрулювання 19.04.2023 року о 07 год.25 хв. АД Н09 Мукачево-Львів 331 км. Було виявлено транспортний засіб автобус БАЗ А079 ФТ1514А відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» , п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» здійснювалася зупинка автомобіля. Було подано сигнал про зупинку за допомогою подачі сигнального диска з червоним сигналом відповідно до п.8.9 Правил дорожнього руху. Підійшовши до водія, представившись, при спілкуванні було роз`яснено причину зупинку та під час спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою приладу Драгер 6810 на місці зупинки автобуса та за допомогою фіксації бодікамери поліцейського відповідно до ст.31,40 Закон України «Про національну поліцію» та ст.266 КУпАП. Під час спілкування водію було роз`яснено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння і ,що у разі незгоди з результатом огляду водій може пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Огляд проведено на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер 6810, тест № 6286 результат позитивний 0,94 % проміле , з результатом водій був згідний та проїхати до медичного закладу відмовився.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції разом із копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП і не містить недоліків, які свідчать про порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Твердження адвоката захисника Раврика І.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 про те, що матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 сфабриковані, носять голослівний характер та повністю спростовується сукупністю доказів, які містяться в матеріалах провадження.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В розумінні приписів статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Судом апеляційної інстанції досліджено відеозаписи, які долучені працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що відеозапис є достатньо інформативним, належним та допустимим доказом, отриманим у встановленому законом порядку, дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Зокрема, зі змісту відеозапису вбачається, що водія ОСОБА_1 , який керував маршрутним автобусом БАЗ д.н.з. НОМЕР_1 було зупинено інспектором поліції, у зв`язку з тим,що надійшло повідомлення про те, що водій ОСОБА_1 керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Водію ОСОБА_1 , у зв`язку із наявністю в нього ознак алкогольного сп`яніння було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alkotest 6810 Drager, на який ОСОБА_1 погодився. Результат даного огляду становив 0.94 проміле, водій зазначив, що вчора випив пиво, а в цей день алкогольних напоїв не вживав. Однак, на пропозицію працівника поліції проїхати в медичний заклад відмовився. У зв`язку з цим, на водія на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, з яким його було ознайомлено, а також роз`яснено права, відповідно до счт.268 КУпАП.

Дані відеозапису повністю узгоджуються з даними, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (а.с.1), з роздруківкою результатів огляду (а.с. 4), з даними Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за результатами яких отримано позитивний результат 0,94 проміле (а.с.3.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що дані відеозапису свідчать про те, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та по завершенню огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським із застосуванням спеціального технічного засобу, повністю погодився із позитивним результатом, не бажав спростувати вказаний результат шляхом проведенні відповідного огляду у медичному закладі та зазначив, що повністю довіряє працівникам поліції.

Апеляційний суд вважає, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських, які діяли в межах своєї компетенції та виконуючи свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію» та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який надав добровільну згоду на огляд на стан алкогольного сп`яніння з допомогою газоаналізатора «Драгер», з позитивним результатом якого (0,94 проміле) добровільно погодився, про що ствердив повідомивши про це на відеозаписі.

Таким чином, оглянуті відеозаписи повністю узгоджуються із сукупністю інших доказів по справі, які підтверджують вину у вчиненні правопорушення.

Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно, як водій транспортного засобу, пройшов на місці відповідний огляд на стан сп`яніння, яким було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та погодився із позитивним результатом такого огляду.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити обставини, які прямо вказують на ОСОБА_1 , як на правопорушника.

Таким чином , сукупність досліджених судом доказів по справі, Акт огляду на стан сп`яніння та дані відеозапису, повністю спростовують доводи про те, що після проходження огляду на стан сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу поліцейським подій ОСОБА_1 не погодився із отриманим позитивним результатом огляду та бажав його спростувати шляхом проходження огляду у медичному закладі.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018р. які свідчать про те, що вказані відеозаписи необхідно визнати як недопустимі докази.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Апеляційний суд вважає, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Разом з тим, зі змісту матеріалів провадження вбачається, що правовою підставою про зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було повідомлення про те, що вказаний водій керує транспортним засобом у стані сп`яніння.

Апеляційний суд неодноразово вказував на те, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких непоправних наслідків.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути висловлена в категоричній чіткій формі, а зі змісту процесуальної поведінки водія повинно вбачатись, що він дійсно вважає, що такий результат огляду не відповідає дійсності та погоджується пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки не перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що вирішуючи питання щодо незгоди водія транспортного засобу із отриманим позитивним результатом огляду на стан сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, необхідно враховувати процесуальну поведінку водія транспортного засобу та звертати увагу на його ставлення щодо можливості спростувати отриманий результат шляхом проведення відповідного огляду у медичному закладі.

Разом з тим, відмова водія транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі свідчить про те, що він не бажає скористатися своїм правом на спростування отриманого результату шляхом проведення такого огляду професійним лікарем у закладі охорони здоров`я та фактично погоджується з отриманим позитивним результатом огляду на стан сп`яніння.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, висловлена ним після отримання позитивного результату огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, свідчить про те, що він фактично погоджується з отриманим результатом огляду.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення судом першої інстанції враховано характер вчиненого та його суспільну небезпеку, особу правопорушника ОСОБА_1 , ступінь його вини.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 позитивно характеризується та надавав неодноразово допомогу ВСУ, як волонтер, а право керування транспортним засобом для нього є вкрай важливим, оскільки з цим пов`язана його професійна діяльність.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП , за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку для самого водія та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що притягнення до адміністративної відповідальності водіїв, які керують транспортним засобом у стані сп`яніння пов`язано із необхідністю створення безпечних умов для учасників дорожнього руху, збереження життя і здоров`я громадян.

Зокрема, встановлена законодавцем санкція за ч.1 ст. 130 КУПаП, якою передбачена відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, не передбачає призначення іншого стягнення ніж те, яке застосовано судом першої інстанції до правопорушника.

При цьому, апеляційний суд враховує, що при визначенні стягнення необхідно враховувати його виховну дію, оскільки покарання, повинно бути направлено не тільки на забезпечення виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також повинно бути спрямовано на попередження вчинення правопорушень іншими особами.

Застосовуючи справедливе стягнення за вчинене правопорушення, суд таким чином констатує, що відповідні діяння є суспільно небезпечними та за їх вчинення настають певні негативні наслідки.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката захисника Раврика І.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв