Справа № 461/5597/23 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/1256/23 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 серпня 2023 року,

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп судового збору.

Відповідно до постанови, 02.07.2023 року о 11 год. 10 хв. у м. Львові на пл. Міцкевича, 5, ОСОБА_1 здійснювала рух на транспортному засобі Dodge Dart д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мала права керування транспортним засобом, чим порушила вимоги п.2.1.а та 8.4. ґ ПДР . Правопорушення вчинено повторно протягом року. 21.01.2023 року щодо останньої було винесео постанову БАД 220852, відповідно до якої ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

На вказану постанову особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП

В обгрунтування вказує про те, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, незаконною, з неповним з`ясуванням фактичних обставин справи, та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт звертає увагу на те, що 21.01.2023 вона будь яких адміністративних правопорушень не вчиняла. Крім цього, постанова серії БАД 220852 від 21.01.2023 на яку посилаються працівники поліції, як на кваліфікуючу ознаку повторності, до матеріалів справи не долучена та в матеріалах справи відсутня.

Стверджує, що при складанні протоколу, працівники патрульної поліції, жодного разу не роз`яснили її суть правопорушення, тобто які саме дії містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а також не роз`яснювалися її права, пердбачні ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 508762 від 02.07.2023 є неналежним та недопустимим доказом по справі.

Наголошує, що надавала працівникам поліції та в суді першої інстанції пояснення про те, що посвідчення водія у неї є, однак термін дії посвідчення закінчився. Нове посвідчення на той час вона ще не отримала, так як в сервісних центрах МВС Чернівецької області були відсутні бланки посвідчень водія.

Зауважує, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 року №184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 384 від 22.03.2022, № 271 від 28.03.2023, № 871 від 19.08.2023). Відповідно до статей 12-1, 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України постановив, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану, особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, видано їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Вказує про те, що станом на січень 2023 року та станом на липень 2023 року, а саме на час складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 508762 від 02.07.2023, воєнний стан на території України триває, відтак зазначена постанова КМУ № 184 від 03.03.2022 є чинною.

Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутні суб`єктивна та об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Підкреслює, що сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання апеляційного суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату час та місце судового засідання не з`явилася, натомість подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі наявні в матеріалах справи докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 508762 від 02.07.2023 що за формою та змістом відповідає вимогам ст.256 КУАП, та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення (а.с.1); довідкою інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Н.Дяків від 06.07.2023, у якій зазначено, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, підсистеми Пошук посвідчення водія, ОСОБА_1 отримала посвідчення водія серії НОМЕР_2 , термін дії до 19.06.2021. (а.с.3); довідкою інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Н.Дяків від 06.07.2023, у якій зазначено, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України станом на 06.07.2023 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортні засоби на території України не зареєстровані (а.с.4); довідкою інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Н.Дяків від 06.07.2023, у якій зазначено, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягалася 27.01.2023 ВП №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області до адміністративної відповідальності за скоєння 27.01.2023 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. (а.с.5); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7267040 від 02.07.2023(а.с.6); та іншими матеріалами справи.

Отже, винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду першої інстанції доказами.

При цьому, як встановлено судом, ОСОБА_1 , 27.01.2023 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП , а отже в її діях є склад адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

Окрім цього, слід зауважити, що посилання апелянта в даній справі на постанову Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року № 184, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, з огляду на таке.

Згідно ч.ч. 9, 10 ст.15 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Згідно до п. 2 розділу "Загальні положення" Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) (далі Положення) посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом.

Пунктом 25 Положення визначено, що під час обміну посвідчення водія, отриманого вперше, до закінчення строку його дії особі видається нове посвідчення, яке вважається таким, що видане вперше, із зазначенням строку дії посвідчення, що підлягає обміну.

Відповідно до п. 25 -1 Положення обмін посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії проводиться без складення іспитів за умови вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та не вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України.

Так, як вбачається з довідки інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Н.Дяків від 06.07.2023, у такій зазначено, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, підсистеми Пошук посвідчення водія, ОСОБА_1 отримала посвідчення водія серії НОМЕР_2 , термін дії до 19.06.2021, тобто строк дії посвідчення водія ОСОБА_1 закінчився до введення воєнного стану в Україні.

Отже, з 19.06.2021 ОСОБА_1 не мала права керувати транспортним засобом, згідно до п.2 розділу "Загальні положення" Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511).

Таким чином, після спливу значного часу з дати закінчення строку дії посвідчення водія ОСОБА_1 не вчинила дій спрямованих на отримання нового посвідчення водія, а тому підп. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 184 від 03.03.2022 року "Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами" не може застосовуватися до неї, як такої, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану допускається до керування транспортними засобами за наявності національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Відтак, доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про відсутність складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги та належним чином мотивував своє рішення.

Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Доводи апеляційної скарги не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.1а Правил дорожнього руху України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук