Житомирський апеляційний суд
Справа №276/1454/23 Головуючий у 1-й інст. Бобер Д. О.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Сокирка Володимира Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2023 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, адвокат Сокирко В.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , 27 вересня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (адвокат) Сокирко В.М., з 11.09.2023 по 20.09.2023 перебував на лікарняному в ДУ «ДТМО МВС України в Житомирській області», при цьому повний текс рішення постанови 11.09.2023 року (на час розгляду справи) виготовлений не був. Після оголошення рішення суду в повному обсязі, з об`єктивних, незалежних від його волі причин вчасно не міг отримати рішення суду першої інстанції та подати апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 самостійно подати апеляційну скаргу з незалежних від її волі причин подати не могла, оскільки не володіє спеціальними пізнаннями в галузі юриспруденції.

Перевіривши доводи захисника щодо поважності причин для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у поновленні строку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, що її подала з наступних підстав.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його було пропущено з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП винесена 12 вересня 2023 року (вступна та резолютивна частини), а повний текс постанови складено 13 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу, згідно штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції, адвокат Сокирко В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав лише 27.09.2023, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Ставлячи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2023 року, захисник Сокирко В.М., перш за все, зазначає, що з 11.09.2023 по 20.09.2023 він перебував на лікарняному в ДУ «ДТМО МВС України в Житомирській області», при цьому повний текс рішення постанови 11.09.2023 року (на час розгляду справи) виготовлений не був.

Проте, такі посилання захисника Сокирка В.М. є сумнівними, та, відповідно, не можуть свідчити про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, ОСОБА_1 була присутня при розгляді справи 12.09.2023, вину не визнала, пояснила, що транспортним засобом не керувала, а лише сіла на місце водія після зупинки транспортного засобу працівниками поліції, яким керував її племінник, про що повідомляла працівників поліції. Також зазначила, що від огляду на стан алкогольного сп`яніння вона не відмовлялася.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Сокирко В.М. в судовому засіданні подав клопотання про закриття адміністративного провадження, зазначивши, що обставини, вказані у протоколі не відповідають дійсності, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Більш того, як вбачається із розписок від 12.09.2023 ОСОБА_1 та її захисник Сокирко В.М. отримали копію постанови від 12 вересня 2023 року, тобто під час перебування останнього на стаціонарному лікуванні, як він зазначає (а.с.32,33).

Вказані обставини свідчать про те, судом першої інстанції вжито всіх заходів щодо своєчасного отримання ОСОБА_1 та її захисником Сокирком В.М. постанови суду від 12.09.2023 року, а відтак, посилання захисника на те, що він перебував на стаціонарному лікуванні з 11.09.2023 по 20.09.2023 в терапевтичному відділенні ДУ «ДТМО МВС України в Житомирській області» виписка №1087 Ел.№23/1828 з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ стадія, ІІІ ступінь, ризик 3, кризовий перебіг та не міг вчасно отримати повний текс постанови суду першої інстанції спростовуються матеріалами справи та не можуть свідчити про поважність причин пропуску захисником строку на апеляційне оскарження.

При цьому, ОСОБА_1 мала можливість скористатися правовою допомогою іншого адвоката. Доказів наявності перешкод у цьому нею не надано.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Як вбачається з даних сайту Єдиного реєстру судових рішень, оскаржена постанова Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2023 року відносно ОСОБА_1 надіслана до реєстру 13.09.2023 року та оприлюднено 15.09.2023 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень, захисник Сокирко В.М. мав можливість ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та міг оскаржити її в апеляційному порядку у встановлений законом строк. У разі ж якщо в процесі ознайомлення із текстом постанови в ЄДРСР у захисника виникали труднощі щодо його ідентифікації, він не був позбавлений можливості уточнити цю інформацію, шляхом подачі відповідної заяви до канцелярії місцевого суду, однак, цього не зробив, що не може свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення адвокату Сокирку В.М. строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови не можна вважати поважними причинами, оскільки вони не є об`єктивними і непереборними і не перешкоджали захиснику в межах строку на апеляційне оскарження звернутися із апеляційною скаргою.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката Сокирка Володимира Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2023 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь