Справа№464/4644/23
пр.№ 3/464/1888/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2023 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко Олена Валеріївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУАП,

у с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 199327 від 24 червня 2023 року, складеного УПП у Львівській області ДПП, 24 червня 2023 року о 11.00 год ОСОБА_1 вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_2 психологічне насильство за адресою: АДРЕСА_1 : умисні дії, які полягали у штовханнях, ударах, образах потерпілої, висловах нецензурною лайкою в її сторону, фізичному та психологічному насильстві.

Дослідивши докази по справі, суддя дійшов наступного висновку.

У ст.280 КУАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з п.1 ст.247 КУАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Саме такий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17.

За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правової допомогою захисника адвоката Свища С.М., який ствердив, що 24 червня 2023 року о 11.00 год його довіритель перебував по вул.Сосенка, 30/22. Відповідно по вул.Пимоненка не знаходився та дій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_2 , яка користується правничими послугами адвокатів Гнідець О.М., ОСОБА_3 , суду показала, що 24 червня 2023 року о 10.00 год приїхала у квартиру по АДРЕСА_2 до чоловіка з дитиною, звідки викликала поліцію. Водночас відмовилась від заяви та просила телефонне повідомлення до оператора «102» не розглядати. У подальшому у зв`язку із знущаннями чоловіка протягом дня викликала поліцію за адресою по вул.Пимоненка, однак не підтвердила вчинення чоловіком дій у місці та часі, визначеному протоколом про адміністративне правопорушення. На запитання судді відповіла, що чоловік 24 червня 2023 року у квартирі по АДРЕСА_3 до 21.00 год не знаходився.

Свідки: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , батьки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також сусідка ОСОБА_6 суду однозначно та ствердно показали, що ОСОБА_1 24 червня 2023 року о 11.00 год перебував по вул.Сосенка, 30/22. Дружина ОСОБА_2 у цей день викликала поліцію, однак у зв`язку із примиренням із чоловіком, відмовилась від такого.

Підстав недовіряти показанням потерпілої та свідкам, які узгоджуються між собою, а також з позицією сторони захисту, не встановлено та учасниками не наведено. Матеріали справи не містять відомостей, які б беззастережно спростовували такі показання.

Установлене також підтверджується відомостями, наданими з патрульної поліції.

Виклик потерпілою поліції о 20.00 год за адресою по вул.Пимоненка (знаходились всі біля під`їзді) був викликаний неприбуттям чоловіка з дитиною в цей обумовлений ними час. Жодного фізичного насильства чоловік по відношенню до неї не вчиняв.

За установлених обставин протокол про адміністративне правопорушення, форма оцінки ризиків та терміновий заборонний припис стосовно кривдника, рапорт не є безумовними та достатніми доказами, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, а є односторонніми актами службової особи працівника поліції.

Згідно з положеннями КУАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Суддя не наділений повноваженнями самостійно змінювати на шкоду особі фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Аналіз наведених вище доказів у сукупності та взаємозв`язку не дає достатніх і переконливих підстав дійти висновку, що ОСОБА_1 учинено насильство в сім?ї. Обставини, викладені у протоколі, не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи.

Вищевикладене свідчить про те, що поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч.2 ст.251 КУАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

З урахуванням наведеного суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приймаючи до уваги загальний правовий принцип, закріплений у ст.62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, а також відсутність переконливих доказів вини, суддя дійшов висновку про недоведеність скоєння насильства в сім?ї. Докази, які б доводили протилежне, відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУАП, провадження у справі відповідно до п.1 ст.247 КУАП необхідно закрити.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУАП,

п о с т а н о в и л а:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО