Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1759/23 Головуючий у 1-й інст. Сусловець М. Г.
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 квітня 2023 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 14.03.2023 о 23 год 27 хв, по вул. Київській в м. Звягель, керував транспортним засобом Delta будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Вчинив дане порушення повторно протягом року, після притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП від 05.02.2023 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, а справу закрити. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що транспортний засіб йому не належить та він ним не керував, оскільки не має права на керування транспортним засобом, вину у скоєному не визнавав. Крім того, вказує, що накладення на нього штрафу є суттєвим матеріальним навантаженням.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. За таких обставин та у відповідності до положень частини шостої статті 294 КУпАП суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 168761 вбачається, що ОСОБА_1 14.03.2023 о 23 год 27 хв, по вул. Київській в м. Звягель, керував транспортним засобом Delta будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Вчинив дане порушення повторно протягом року, після притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП від 05.02.2023 року, чим вчинив порушення п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП (а.с.3).

Протягом року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, а саме: 05.02.2023 року було винесено постанову серії БАД № 106200 та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу 3 400 грн., який оплачено.

З переглянутого відеозапису обставин події вбачається, що ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції при керуванні ним транспортним засобом за порушення Правил дорожнього руху, повідомлено про причину його зупинки та встановлено про відсутність у нього права керування зазначеним транспортним засобом і наявність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, вчинене протягом року.

Згідно вимог пункту 2.1.а Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ч.5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Таким чином, при розгляді матеріалів справи судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що знаходяться в матеріалах справи, оцінивши які, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, не маючи на це відповідного права, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними та спростовуються як відеозаписом фіксації обставин події, так і іншими письмовими доказами.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що транспортний засіб йому не належить, не впливає на правильність кваліфікації дій останнього.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині розміру штрафу, який є суттєвим матеріальним навантаженням, апеляційний суд зауважує, що положення статті 22 КУпАП не застосовуються до правопорушень передбачених ч.1-5 ст.126 КУпАП, яка наразі інкримінується ОСОБА_1 .

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , відповідає санкції ч.5 ст.126 КпАП України, вимогам ст.ст.33,34 КпАП України щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення та є співмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника.

За таких обставин суд вважає, що доказів, які спростовують обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 квітня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич