БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 3/356/261/23
Справа № 356/545/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2023 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Березань) Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 03.03.2018, орган, що видав, - 3219, РНОКПП НОМЕР_2 , працюючого в ТОВ «Ефект» продавцем,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 758865 від 28.06.2023 ОСОБА_1 о 11 годині 00 хвилин 22.06.2023 за місцем свого проживання вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав та ображав її нецензурною лайкою.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом роз`яснено.

ОСОБА_1 в судових засіданнях 01.08.2023, 10.08.2023 та 16.08.2023 надав пояснення з урахуванням доповнень та уточнень, в яких свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, вказавши, що того дня 22.06.2023 дійсно між ним та його дружиною ОСОБА_2 виникла сварка, так як остання мала намір забрати дитину та поїхати до матері, на що він заперечував. Дружину він не чіпав та зазначив, що остання потрапила під психологічний вплив її матері та брата. На номер 102 дзвонили з телефону його сестри. Коли приїхала поліція, дружина з його дитиною сіла в автомобіль до невідомої жінки в цивільному одязі, яка кудись їх забрала. Він поїхав за ними. Приїхали до відділку поліції, після чого було складено протокол. Після цього дружина поїхала до мами в Сумську область. Повідомив, що неоднократно звертався до поліції у зв`язку з тим, що йому не дають дитину. На запитання до дружини стосовно того, де його дитина, отримував відповідь, що у безпеці. За той час, що дитина була разом з матір`ю, в неї піднялась температура та через деякий час дитину поклали до лікарні в м. Суми. Коли він приїхав до лікарні, де були його дитина з дружиною, її сестра, яка на той час була за 100 км звідти, викликала поліцію. Визнав, що відносно нього дійсно був винесений заборонний припис, але наразі він вже оскаржується. Дружина самовільно покинула лікарню в м. Суми. Вказав, що дружина має психічні розлади, про що у судовому засіданні надав направлення на госпіталізацію у психіатричну лікарню, видані лікарем ОСОБА_3 . Звідки отримав ці направлення, суду повідомити не зміг. Тілесних ушкоджень на тілі дружини немає. Вказав, що його теща та брат дружини погрожували його захиснику ОСОБА_4 , у зв`язку з чим останній не виходив на зв`язок. Вказав суду, що має 2 адвокатів. Чому для участі в засіданні не залучав іншого адвоката, не повідомив.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Лішунов Є. О. в судовому засіданні 10.08.2023 підтримав позицію свого підзахисного та вказав, що з наявних в матеріалах справи доказів, в тому числі, пояснень потерпілої ОСОБА_2 , не вбачається факт вчинення домашнього насильства. Зафіксовано лише те, що потерпіла мала намір поїхати, а чоловік заперечував проти цього. На переконання адвоката, потерпіла написала те, що їй сказала її адвокат, та, скориставшись своїм материнським правом, поїхала. Просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Також захисник висловив припущення щодо упередженості поліцейських.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні 16.08.2023 надала пояснення та підтвердила фактичні обставини події правопорушення, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, та пояснила, що конфлікт розпочався ще 21 червня. Того ранку вона розбудила чоловіка, бо дитина забруднила постіль і її потрібно було змінити. Йому це не сподобалось. Потім вона пішла гуляти з дитиною. Чоловік часто дзвонив і питав, де вона, чому ще не готує сніданок. Коли прийшла, він почав її обвинувачувати, в її сторону полетіли тарілки. Потім була свідком бійки між її чоловіком та його батьком, свекор викликав поліцію. Вона казала чоловіку, що так не можна, проте у відповідь чула, що вона має слухати тільки його. Конфлікти виникали часто і до цього, були бійки, летіли вазони з другого поверху. Того дня, 22.06.2023, вона зібрала свої речі та викликала вантажівку, щоб перевезти їх до мами. Чоловік їй сказав, не вона нікуди поїде. Потім він пішов гуляти з дитиною і кілька годин не відповідав на дзвінки. Коли повернувся, то підбіг до неї і почав кричати, штовхати, тягти її за руки, ковзним ударом зачепив рукою по обличчю. Після чого вона з телефону сестри чоловіка ОСОБА_5 викликала поліцію. Приїхала поліція. Коли приїхала машина за речами, чоловік теж викликав поліцію та перешкоджав руху транспортного засобу. Поводив себе агресивно та неадекватно. Після цього вони приїхали у відділок поліції, де вона попросила допомоги. Потім подзвонив її брат, який також приїхав до поліції, щоб забрати їх з дитиною. Алкоголем чоловік не зловживає. Окремо наголосила, що її сімейний лікар знаходиться в Сумській області. За психіатричною допомогою не зверталась, будь-яких повідомлень з направленнями від лікаря на її телефон не надходило.

Представник потерпілої адвокат Демяносова О. А., в судовому засіданні 16.08.2023 підтримала її позицію та просила притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вказавши, що потерпіла вже неоднократно зверталась до поліції за допомогою. Коли вона перебувала в лікарні разом з дитиною, приїхав її чоловік, потерпіла знову змушена була викликати поліцію, було складено припис, фотокопію якого долучила в судовому засіданні. Ці події мали місце 08.08.2023. Зі слів потерпілої, чоловік їй постійно погрожує, того дня 22.06.2023 штовхав її, чіпляв за руки, лаявся.

В судове засідання 25.09.2023 ОСОБА_1 та його захисник Лішунов Є. О., а також потерпіла ОСОБА_2 та її адвокат Демяносова О. А. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, 19.09.2023 адвокат Демяносова О. А. подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її та потерпілої відсутності, ОСОБА_1 та його захисник причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.145,149-157,159,164).

Окрім того, ОСОБА_1 та захисник Лішунов Є. О. також неодноразово викликались в судові засідання, призначені на 24.07.2023, 01.08.2023, 16.08.2023, 11.09.2023 та 19.09.2023 (а.с.13,22,25,29,31,35-36,41-42,83-84,86,98,104-105,107-108,119,122-127).

11.09.2023 захисник Лішунов Є. О. подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 11.09.2023, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному; до якого долучив витяг з електронного реєстру листків непрацездатності ОСОБА_1 № 7266 6621 4312 6217 від 08.09.2023 (дата відкриття 08.09.2023, дата закриття - 13.09.2023, статус закритий) (а.с.110,112).

18.09.2023 захисник Лішунов Є. О. також подав клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи 19.09.2023 у зв`язку з своєю зайнятістю в іншому судовому процесі, а також повідомив, що ОСОБА_1 не зможе з`явитись до суду за станом здоров`я, до якого долучив вказаний вище витяг з електронного реєстру листків непрацездатності № 7266 6621 4312 6217 від 08.09.2023, що станом на дату судового засідання 19.09.2023 значиться в статусі «закритий», відтак, не приймається судом до уваги як доказ поважності причин неявки ОСОБА_1 в судове засідання (а.с.136-138).

Захисник Лішунов Є. О. в судові засідання 01.08.2023, 16.08.2023, 11.09.2023, 19.09.2023 та 25.09.2023 також не з`явився, 24.07.2023, 31.07.2023 та 11.09.2023 подав до суду клопотання щодо проведення судових засідань в даній справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення, обґрунтовані аналогічними доводами, в задоволенні яких постановами суду від 24.07.2023, 01.08.2023 та 11.09.2023 було відмовлено, про що захисника повідомлено в установленому порядку, на відеоконференцзв`язок 25.09.2023 з приміщення Буринського районного суду Сумської області захисник не вийшов (а.с.16,26-27,29,32-33,40,41-42,90,108,110,112-113,115-116,120,122-124,136).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Враховуючи вказане, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 268 КУпАП, ст.ст. 269, 271 КУпАП, згідно яких при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, присутність вказаних вище осіб не є обов`язковою, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за їхньої відсутності.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_6 яка повідомила суду, що є старшим інспектором СЮП ВП Броварського РУП ГУНП в Київській області та того дня, 22.06.2023, зі служби 102 поступило повідомлення про домашнє насильство щодо дружини. На виклик одразу приїхали патрульні ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Коли приїхала вона, побачила ОСОБА_1 і його дружину ОСОБА_9 з дитиною на руках, жінка плакала і весь час просила допомоги. Також поряд стояв бус, щоб перевезти речі жінки. Потерпіла попросила відвезти її до суду, щоб подати заяву на розлучення. Вона запропонувала жінці відвезти її на своєму автомобілі. Потерпіла погодилась та сіла в машину разом з дитиною на руках, після чого вони поїхали. Свідок дитину на руки не брала. Приїхавши на місце, туди також приїхав її чоловік, який пропонував зняти дружині квартиру та обіцяв їй, що не буде приїжджати. Потерпіла сказала, що приїде її брат і забере її. Вона постійно плакала та говорила, що чоловік вчиняє домашнє насильство. Бачила події, які відбувались на вулиці біля подвір`я. ОСОБА_10 писав на її дії скарги.

Свідок ОСОБА_11 повідомила, що є рідною сестрою ОСОБА_1 , та того дня була поруч з його дружиною ОСОБА_12 , коли тій зателефонувала матір, вони про щось сперечались, мама кричала в трубку, що ОСОБА_13 має поїхати. Після цього ОСОБА_13 спустилась з другого поверху на подвір`я, де грався з дитиною її брат, і почала кричати, що він забрав дитину, після чого вирвала телефон у неї з рук і набрала з нього поліцію. ОСОБА_14 забрав в ОСОБА_9 телефон. Перед цим ОСОБА_14 також дзвонив брат ОСОБА_9 та погрожував. З братом та його дружиною проживає за однією адресою з листопада 2022 року. Брат дарував дружині подарунки. В них були словесні перепалки, але бійок не бачила.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що є батьком ОСОБА_1 , а ОСОБА_16 його невістка. У невістки післяродова депресія, через два тижні після пологів вона сказала, що хоче до матері на кілька днів. Вони її відвезли, викликали туди лікарів. В результаті ОСОБА_9 пробула там півтора місяці. Поки була там, в дитини піднялась висока температура і вона потрапила в лікарню. Після цього ОСОБА_14 забрав дружину. Родичі не провідували її поки, вона була вагітна. Зі своїми батьками ОСОБА_9 їх не знайомила. 22.06.2023 був свідком того, як ОСОБА_9 зібралась їхати до матері. Приїхала поліція. Через деякий час приїхала також невідома особа, яка посадила невістку з дитиною в цивільний автомобіль і кудись відвезла. Після цього невістки він не бачив. З сином та невісткою проживає разом за однією адресою протягом останніх 9 місяців, свідком насильницьких дій за цей час не був. Визнав, що між подружжям трапляються сварки, проте син її не бив. Щодо обставин, які мали місце 22.06.2023, також повідомив, що розмову невістки з матір`ю не чув, бо перебував тоді в іншій кімнаті. Коли невістка вибігла на подвір`я, він був біля гаража на відстані близько 5-7 м і бачив, як вона забрала в дочки телефон та кричала.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні повідомив, що є рідним братом потерпілої ОСОБА_12 та вказав, що того дня, 22.06.2023 перебував у м. Києві, коли йому подзвонила матір та сказала, що ОСОБА_14 не відпускає ОСОБА_18 . Тому він сів у машину та приїхав у м. Березань. Під`їхавши до відділення поліції, побачив сестру, яка вийшла з відділку, та сказав їй сідати в машину. ОСОБА_14 в цей час кидався на автомобіль та перешкоджав його руху, пробігся вслід за машиною. Оля була дуже засмучена та плакала. Речі грузила сама. Розповіла, що чоловік хапав її за руки, зачепив по обличчю. В м. Березань приїхав десь після обіду.

Судом також вжито всіх можливих заходів для виклику в судове засідання свідка ОСОБА_19 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, разом з тим, будучи належним чином повідомленим, останній на виклик до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив (а.с.43,88,106,121,158).

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, пояснення потерпілої та її представника, показання допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Так, частиною 1 статті 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

За визначенням п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.п. 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини, вина ОСОБА_1 у вчиненому за наведених вище обставин підтверджується поясненнями потерпілої та її представника, наданими в судовому засіданні, поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків, а також сукупністю інших наданих суду доказів, що повністю узгоджуються між собою в сукупності та не викликають сумніву в їх достовірності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 758865 від 28.06.2023 (а.с.1), рапортом старшого інспектора-чергового СРПП № 4 СПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП в Київській області Роздобудько К. М. від 22.06.2023, зареєстрованим в ІТС ІПНП (ЖЄО) за № 1448 від 22.06.2023, згідно якого того дня зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що за адресою АДРЕСА_1 , чоловік агресивно себе поводить та кидається в бійку при дитині (а.с.2), рапортом старшого інспектора СЮП ВП Броварського РУП ГУНП в Київській області Л. Івасенко від 22.06.2023 про те, що того дня надійшов виклик на лінію 102 про вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_20 в присутності малолітньої дитини ОСОБА_21 , 2023 року народження; приїхавши на місце, було виявлено потерпілу, що перебувала на вулиці біля двору з маленькою дитиною на руках, яка весь час плакала і просила про допомогу, так як чоловік ОСОБА_1 чинив на неї психологічний тиск, погрожував відібрати дитину, а також перешкоджав їй залишити будинок, де вчиняв насильство; ОСОБА_1 перебував у збудженому, агресивному та неадекватному стані; в присутності працівників поліції ОСОБА_22 забрала дитину та поїхала до суду подавати документи на розлучення (а.с.7), заявою ОСОБА_2 від 22.06.2023 на ім`я начальника СПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП в Київській області Івасенка В., в якій остання просила прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_1 , який 22.06.2023 близько 11 год. 00 хв. за місцем проживання на ґрунті неприязних відносин влаштував сварку, в ході якої штовхав її, тягав за руки, зачепив обличчя; заяву написано власноручно заявницею та засвідчено її підписом (а.с.4), письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.06.2023, в яких останній зазначив, що мешкає разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 та їхньою малолітньою дитиною (5 місяців); того дня його дружина зібралась та хотіла поїхати з дитиною у невідомому напрямку, з чим він не погодився та на ґрунті чого в них виник конфлікт, дружина викликала поліцію (а.с.6), письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 22.06.2023, в яких вона зазначила, що проживає разом зі своїм чоловіком по АДРЕСА_1 та в них склались неприязні відносини, тому вона бажає розлучитись, але чоловік проти і вчиняє сварки кожного дня, штовхає її, ображає, не звертає уваги на те, що є маленька дитина; того дня близько 11 год. 00 хв. за місцем проживання на ґрунті неприязних відносин чоловік вчинив сварку, в ході якої штовхав її, тягав за руки, зачепив обличчя (а.с.5), письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 10.07.2023, згідно яких 22.06.2023 її чоловік ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно неї, тому вона хотіла поїхати разом з дитиною, але чоловік не відпускав (а.с.48).

Заперечення ОСОБА_1 факту вчинення ним адміністративного правопорушення суд відхиляє як безпідставні та розцінює їх як позицію захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з метою уникнення від відповідальності, оскільки факт вчинення ним домашнього насильства підтверджується сукупністю наданих суду та не спростованих доказів.

Показання потерпілої ОСОБА_2 , яка була попередженою судом про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдиві показання, зокрема, про те, що чоловік ображав її, штовхав, тягнув за руки, зачепив рукою по обличчю, кричав, перешкоджав їй вільно поїхати, узгоджуються з фактичними обставинами події правопорушення, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення, є послідовними та відповідають її заяві і письмовим поясненням від 22.06.2023 та 10.07.2023, а також встановленим в судовому засіданні обставинам, тому в суду відсутні сумніви у їх щирості.

Вказані дії ОСОБА_1 були умисними, свідомими, та з урахуванням, в тому числі, переваги в силі викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку та безпеку їхньої дитини, спричинили емоційну невпевненість та змусили її викликати поліцію, по приїзду поліцейських потерпіла плакала, постійно просила допомогти, просила відвезти її до суду, щоб подати на розлучення, до чоловіка в автомобіль не сіла та поїхала з поліцейськими, ОСОБА_1 кидався на автомобіль, в який сіла потерпіла, та перешкоджав його руху, а також руху вантажівки, яка приїхала за її речами, такі його дії спрямовані на обмеження свободи її пересування та вибору місця проживання, чим заподіяно шкоду її психічному та фізичному здоров`ю, на що вказували потерпіла, а також свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_17 . Після інциденту потерпіла поїхала до матері, до будинку чоловіка не повернулась.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності на тілі дружини тілесних ушкоджень не приймаються судом до уваги, оскільки домашнім насильством є, в тому числі, дії (ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання), які не спричинили потерпілому тілесних ушкоджень, а так само словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, дії, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, які викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Обставини визначення місця проживання дитини, способу участі батьків у її вихованні та спілкуванні не є предметом даної справи, є цивільно-правовими відносинами та підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Посилання сторони захисту на неналежність рапорту № 1448 від 22.06.2023 через невідповідність у його фабулі зазначення по батькові заявниці « ОСОБА_21 », відхиляються судом як безпідставні, оскільки факт виклику потерпілою поліції в судовому засіданні ніким не заперечувався, при цьому, за результатом відпрацювання було встановлено належні відомості про особу заявника « ОСОБА_2 », про що зазначено в рапорті нижче по тексту (а.с.2).

Доводи ОСОБА_1 щодо наявності у потерпілої психічних розладів судом розцінюються критично як надумані та безпідставні, а надані суду направлення на госпіталізацію у психіатричну лікарню від 11.08.2023, видані лікарем ОСОБА_3 (а.с.100), суд відхиляє як неналежні та недопустимі докази з наступних підстав.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено презумпцію психічного здоров`я, згідно якої кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

За змістом статті 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, а також добровільності.

Згідно з вимогами статті 6 вказаного Закону «Про психіатричну допомогу», медичні працівники, інші фахівці, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, та особи, яким у зв`язку з навчанням або виконанням професійних, службових, громадських чи інших обов`язків стало відомо про наявність у особи психічного розладу, про факти звернення за психіатричною допомогою та лікування у закладі з надання психіатричної допомоги чи про перебування у закладі соціального захисту осіб, які страждають на психічні розлади, або спеціальному навчальному закладі, а також інші відомості про стан психічного здоров`я особи, її приватне життя, не можуть розголошувати ці відомості, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті.

Право на одержання і використання конфіденційних відомостей про стан психічного здоров`я особи та надання їй психіатричної допомоги має сама особа чи її законний представник.

Документи, що містять відомості про стан психічного здоров`я особи та надання їй психіатричної допомоги, повинні зберігатися з додержанням умов, що гарантують конфіденційність цих відомостей.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка досягла 14 років, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно - на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні категорично заперечила факт звернення за наданням їй будь-якої психіатричної допомоги та повідомила, що жодних повідомлень на її номер телефону з електронними направленнями їй не надходило, а її сімейний лікар знаходиться в Сумській області.

Окрім того, як зазначено потерпілою та на це вказували свідки, а також сам ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 з часу події 22.06.2023 виїхала з м. Березань у Сумську область і проживає там по цей час, разом з тим, надане суду направлення видане 11.08.2023 в КНП «Березанська міська лікарня Березанської міської ради» за адресою м. Березань, вул. Михайлівська, 50.

Частиною 3 статті 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» заборонено визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно.

Окрім того, за своїм змістом направлення № 30 від 11.08.2023 також містить суперечності та невідповідності, а саме в ньому проставлена відмітка про направленням на госпіталізацію у добровільному порядку, в той же час міститься допис у відповідній графі щодо підстав (критеріїв) примусової госпіталізації - «в супроводі чоловіка».

При цьому, з огляду на заперечення потерпілої, а також встановлені законом обмеження щодо поширення відомостей, які становлять лікарську (медичну) таємницю, викликає обґрунтовані сумніви спосіб, в який вказані направлення потрапили в розпорядження ОСОБА_1 , при тому, що сам ОСОБА_1 в судовому засіданні не зміг пояснити вказаного факту.

Твердження щодо упередженості поліцейських є надуманими, оскільки будь-яких доказів, які б це підтверджували, суду не надано, а з досліджених судом матеріалів не вбачається вчинення поліцейськими будь-яких дій, які б порушували права ОСОБА_1 , інших осіб чи встановлену законом процедуру.

Заборонний припис стосовно ОСОБА_1 від 08.08.2023, копію якого було надано представником потерпілої у судовому засіданні, є неналежним доказом по справі, як такий, що виданий у зв`язку із скоєнням домашнього насильства 08.08.2023, тому не стосується події правопорушення, що мала місце 22.06.2023 (а.с.73).

Надані представником потерпілої роздруківки переписки в соціальній мережі, що представлені у вигляді скріншотів чату, не містять відомостей про дату їх написання, а також не дають можливості ідентифікувати особи учасників, що таку переписку вели, а тому як доказ відхиляються судом (а.с.74-79).

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в його діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Водночас, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставиною закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

За таких обставин, з огляду не неодноразові клопотання сторони захисту, судом вжито всіх можливих заходів для розгляду справи, враховуючи, що днем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є 22.06.2023, до суду протокол надійшов 11.07.2023, провадження по справі відносно ОСОБА_1 має бути закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі спливом на момент розгляду справи по суті процесуального строку, в період якого можливе накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 2 ст. 38 КУпАП, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, п. 7 ч. 1 ст. 247, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Суддя: І. О. Капшученко