ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1740/23 Справа № 199/5330/23 Суддя у 1-й інстанції - СЕНЧИШИН Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності захисника Грачова Миколи Сергійовича, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

доповнену апеляційну скаргу захисника Грачова М.С., подану на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого водієм в ТОВ «Технополіс»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановила:

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом строком на 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 536,80 грн.

Відповідно до змісту постанови 18 червня 2023 року о 17 год. 50 хв. ОСОБА_1 , в районі будинку № 292 по вул. Інгульській у м. Дніпрі, керував механічним транспортним засобом - мопедом, без номерних знаків, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом перевірки на «Драгер Alcotest 7510 №631», результат огляду склав 0,48 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.9 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду захисник Грачов М.С. подав доповнену апеляційну скаргу із проханням про скасування судового рішення та закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 не керував мопедом, а був пасажиром. Ним дійсно було повідомлено про вживання ним пива, оскільки був вихідним та мопедом не керував.

Захисник зазначає, що дружина ОСОБА_1 має посвідчення водія трамвая. Вона вміє керувати мопедом і тому не було необхідності навчати її керувати мопедом.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначається, що сам ОСОБА_1 є водієм з 28-ми річним стажем і він не міг керувати транспортним засобом або когось навчати в стані алкогольного сп`яніння.

Також захисник звертає увагу на порушення процедури проведення огляду. Оскільки працівниками патрульної поліції не було роз`яснено ОСОБА_2 його права передбачені Конституції України.

Крім того, захисник зазначає, що мопед не є транспортним засобом в розумінні п.1.10 ПРД, що виключає можливість притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, захисник вважає, що вина ОСОБА_1 в порушенні вимог ч.1 ст.130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом і при наявності протиріч по страві судом було прийнято одні докази та проігноровано інші.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник повністю підтримали подану доповнену апеляційну скаргу і просили скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Перевіривши витребувані із Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, вислухавши самого ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції, провівши повторний розгляд справи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, доходить висновку, що суд першої інстанції не дотримався вищезазначених вимог закону, з огляду на наступне.

З постанови суду першої інстанції видно, що 18 червня 2023 року о 17 год. 50 хв. ОСОБА_1 , в районі будинку № 292 по вул. Інгульській у м. Дніпрі, керував механічним транспортним засобом - мопедом, без номерних знаків, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом перевірки на «Драгер Alcotest 7510 №631», результат огляду склав 0,48 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.9 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції поклав в основу судового рішення: протокол про адміністративне правопорушення; квитанцію використання газоаналізатора «Drager Alkotest 7510», згідно якої станом на 17 год. 41 хв. 18 червня 2023 року у ОСОБА_1 встановлено концентрацію алкоголю у розмірі 0,48 проміле; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя; рапорт працівника патрульної поліції; відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції такий висновок суду вважає необґрунтованим, оскільки він не підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи та вважає його таким, що зроблений з порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 3, 4 Розділу ІІ Інструкції, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння з застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 7510 прилад №ARND-0050, відповідно до результатів якого у останнього виявлено 0,48%о алкоголю.

З урахуванням тієї обставини, що у ОСОБА_1 виявлено 0,48%о, вказаний результат перебуває в межах допустимої похибки спеціального технічного засобу, що вказує на обґрунтований сумнів у тому, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому висновки суду першої інстанції є помилковими.

Крім того, відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974 року, зі змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01.05.1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

При цьому матеріали справи не містять даних, про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та його було зупинено, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Навпаки матеріали справи, а саме, досліджені апеляційним судом відеозаписи із нагрудних камер поліцейських, свідчать про те, що саме дії ОСОБА_3 за кермом мопеда у визначеному стані не зафіксовано.

Відеокамерами не був зафіксований момент руху або зупинки транспортного засобу саме під керуванням ОСОБА_1 .. Окрім того, на момент перебігу подій ОСОБА_1 перебував поряд із мопедом, який штовхаючи катила його дружина. Відсутність факту керування транспортним засобом унеможливлює застосування ч.1 ст.130 КупАП до ОСОБА_1 ..

Посилання поліцейського на те, що мопед раніше рухався, та за кермом перебував ОСОБА_1 не підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами. При цьому, вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення та відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 липня 2023 року скасувати як ухвалену із суттєвим порушенням вимог КУпАП та допущеною судом невідповідністю висновків фактичним обставинам справи та ухвалити нову постанову, якою справу провадженням закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.247,294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Доповнену апеляційну скаргу захисника Грачова Миколи Сергійовича - задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України: у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: О.В. Рябчун