Справа № 342/614/23
Провадження № 3/342/228/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який не працює,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 459681 від 18.05.2023 року, ОСОБА_1 17 травня 2023 року о 22 год. 50 хв. в м. Городенка по вул. Станіславській, керував т/з марки Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Судові засідання, що були призначені для розгляду даної справи неодноразово відкладалися за клопотаннями захисника ОСОБА_1 адвоката Паньків В.Д. та у зв`язку з неявкою у судове засідання ОСОБА_1 .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Паньків В.Д. до суду подав клопотання, в якому просив закрити щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_1 провадження у справі за № 342/614/23 про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В даному клопотанні зазначив, що з даним обвинуваченням ОСОБА_1 категорично не згідний, оскільки він як законопослушний громадянин ніколи не кермував ТЗ в стані алкогольного сп`яніння при тих обставинах, які зазначені працівниками поліції в матеріалах справи та раніше не притягався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного адмінправопорушення. Також вважає, що адміністративні матеріали складені щодо нього поліцейськими Городенківського ВП №2, є незаконними та такими, що не відповідають вимогам КУпАП та ЗУ «Про поліцію». Так, 17.05.2023 близько 22.50 год. працівниками Городенківського відділення поліції було зупинено транспортний засіб, під кермуванням ОСОБА_1 . Під час зупинки транспортного засобу, під кермуванням ОСОБА_1 , працівниками Городенківського ВП №2, останньому було повідомлено, що причиною зупинки слугувало те, що в даному автомобілі неосвітлюються задні номерні знаки, а також те, що ним порушено комендантську годину. В розмові з поліцейськими, останній заперечив їхнє трактування та ствердження щодо неосвітленості номерних знаків мотивуючи це тим, що кожного разу перед поїздкою він оглядає транспортний засіб на предмет його справного стану так було і в той день. Оглянувши автомобіль, витерши задні фонарі, що освітлюють номерні знаки в автомобілі, ОСОБА_1 продемонстрував поліцейським, що фонарі, які освітлюють номерні знаки в автомобілі справні, також додав, що в даних моделях автомобілів є їх слабинкою, де на момент руху фонарі час від часу можуть вимикатися та вмикатися самостійно з незалежних від волі водія причин (на одному із фрагментів чітко видно, що задні номерні знаки в автомобілі при включенні габаритних вогнів - освітлюються).

Разом з тим, поліцейськими Городенківського ВП №2 за фактом начебто несправності автомобіля не складали жодної постанови щодо ОСОБА_1 . Отже, слід зрозуміти, що поліцейськими Городенківського ВП № 2, було безпричинно в порушення вимог ст. 35 ЗУ «Про поліцію» зупинено авто, під кермуванням ОСОБА_1 . Що стосується дії комендантської години, ОСОБА_1 повідомляв працівників поліції, що час дії комендантської години ще не настав, оскільки комендантська година починає діяти з 00.00 год. ночі до 05.00 год. ранку. На відеозаписі, доданому поліцейськими до матеріалів справи, чітко видно час зупинки та час складання адміністративних матеріалів. Стверджена ними причина зупинки автомобіля в час дії комендантської години не передбачена ні вимогами ПДР, ні нормами ЗУ «Про поліцію». В ст. 35 ЗУ «Про поліцію» чітко визначені підстави для ОСОБА_2 , серед яких немає підстави, яку наголошували працівники поліції під час зупинки його автомобіля. Також, звертає увагу, що перевіряти документи і відповідно встановлювати правомірність перебування на вулицях та в інших громадських місцях під час комендантської години - повноваження відповідних патрулів. Хто входить до таких патрулів, вирішує місцева влада. Контроль за дотриманням особами комендантської години та спеціального режиму світломаскування здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту. Однак, у випадку, що мав місце з ОСОБА_1 поліцейські не представлялися йому як особи, що входять до складу патруля, визначеного місцевою владою, під час комендантської години, вони діяли виключно як поліцейські, а його сприймали виключно як водія, а не особу, яка порушує вимоги комендантської години. І відповідно, в той час, просто зупинка його транспортного засобу, без передбачених норм законодавства причин, зокрема вимог ст. 35 ЗУ «Про поліцію» перевищення ними своїх повноважень та порушення прав ОСОБА_1 . Відсутність для законної причини зупинки ТЗ, під кермуванням ОСОБА_1 , 17.05.2023 р., є відсутність в матеріалах адміністративної справи будь-яких даних про причину зупинки працівниками поліції його ТЗ. Зокрема відсутні дані та копії матеріалів (постанови) про порушення ПДР щодо експлуатації несправного автомобіля, які б слугували однією із причин для зупинки ТЗ, а кермування автомобілем під час комендантського часу не є підставою для зупинки ТЗ визначених нормами чинного законодавства України. Вважає, що працівниками поліції, які ОСОБА_1 інкримінують вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведено, що він кермував ТЗ в стані алкогольного сп`яніння. І його освідчення вони провели з грубими порушеннями всіх норм законодавства, які визначають порядок його проведення. Крім цього, після оформлення адміністративної справи, поліцейські не надали ОСОБА_1 , навіть копії протоколу. Отримати який йому не пропонували на місці оформлення і не надсилали за місцем його проживання, що також є порушенням вимог чинного законодавства. Також поліцейськими допущено порушення прав ОСОБА_1 , серед яких і є його фундаментальне право на захист що у свою чергу доводить неправомірність дій поліцейських. Адже поліцейські навіть не намагалися йому повідомити його права навіть формально, не зважаючи, що їх обов`язок не тільки повідомити про його права, серед яких і право на захист, але і роз`яснити йому як він може ними скористатися, у тому числі скористатися адвокатською правовою допомогою на місці оформлення адміністративних документів. Всі твердження ОСОБА_1 , про його стан та поведінку поліцейських по відношенні до нього відображені на відеозаписах, які наявні в матеріалах справи. Крім цього, поліцейськими в ході спілкування з ОСОБА_1 без будь-яких на те підстав та причин не озвучивши, які вони виявили ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 наполягали на проведенні медичного освідування на факт вживання алкоголю.Разом з тим, поліцейськими Городенківського ВП №2, після складання щодо ОСОБА_1 , адмінматеріалів за ч.1 ст. 130 КУпАП, не вжили заходів щодо відсторонення його від кермування автомобілем та не зобов`язали останнього віднайти іншого (тверезого водія) для кермування автомобілем, а надавши йому тимчасовий талон на право кермування ТЗ, відпустили. Відтак, відповідно до вимог ч.5 ст.266 КУпАП проведений огляд поліцейськими за його участю 17.05.2023, слід вважати недійсним і його результат не може бути використаний судом, як підтвердження факту керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, згідно принципу «плодів отруєного дерева». Все, що ОСОБА_1 стверджує, беззастережно підтверджується, окрім його слів і відеозаписом його спілкування із поліцейськими в час складання ними адмінматеріалів, наданих працівниками поліції до суду. Вважають, що поліцейські, зупинивши ОСОБА_1 , безпідставно, без підтвердження порушень ПДР, з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» без будь-яких причин та підстав вважати, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння провели огляд його на стан алкогольного сп`яніння з порушенням вимог чинного законодавства, а саме не провели його на місці зупинки із незалежних від нього обставин відповідно до вимог чинного законодавства. Тому всі дії поліцейських, зокрема і безпідставна зупинка ТЗ ОСОБА_1 , є неправомірними, здійснені із порушенням його прав виходячи із практики рішень ЄСПЛ і відповідно не можуть бути розцінені судом, як доказ порушення ним вимог чинного законодавства України, зокрема і вимог ч.1 ст. 130 КУпАП. У призначені судові засідання ОСОБА_1 не має змоги прибути особисто, у визначений судом час, оскільки в цей час працює віддалено від м.Городенка, на роботі. А його присутність під час розгляду справ такої категорії не є обов`язковою відповідно до вимог ст. 268 КУпАП. Захисник просив розгляд адміністративної справи проводити у його відсутності та у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, встановлено наступне.

При прийнятті рішення за наслідками розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.

Так, згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім цього, згідно із ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»:

1. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

2. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

3. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

У рапорті поліцейського СРПП відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого сержанта поліції В.Палагняка зазначено, що у ході чергування у період з 08:00 год. 17.05.2023 по 08:00 год. 18.05.2023 спільно із ДОП СП старшим лейтенантом поліції Мотрук Б.Р. було відпрацьовано територію Городенківської ТГ та звернуто увагу на безпеку дорожнього руху за для недопущення водіями керування транспортних засобів у стані алкогольного сп`яніння. Під час патрулювання 17.05.2023 р. близько год в м. Городенка по вул. Станіславська було зупинено автомобіль марки «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме за порушення комендантської години. В ході спілкування з водієм гр. ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: тремтіння пальців рук, нестійка хода, почервоніння очей. У зв`язку із цим, водію було запропоновано пройти тест на факт вживання алкогольних напоїв за допомогою алкотест Драгер, на що останній відмовився. Після того, гр. ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест у КНП Городенківська БЛІЛ, на що останній погодився. Результат тесту позитивний, про що свідчить висновок із Городенківської БЛІЛ. На гр. ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Адміністративні матеріали направлено на розгляд до Городенківського районного суду.

Що стосується твердження працівника поліції, що наведене у вищевказаному рапорті, про зупинку автомобіля марки «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме за порушення комендантської години, то слід зазначити, що комендантська година у Івано-Франківській області станом на 17.05.2023 18.05.2023 тривала з 00:00 до 05:00 (рішення, ухвалене під час засідання Ради оборони області), а транспортний засіб марки Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , працівниками поліції було зупинено - 17 травня 2023 року о 22 год. 50 хв. (до комендантської години).

Крім того, із переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, що міститься на доданому до протоколу DVD-R диску, слідує, що працівники поліції вказують на те, що причиною зупинки транспортного засобу є те, щозадній номерний знак транспортного засобу був неосвітленим у темну пору доби. Однак, із відеозапису не вбачається (не підтверджено), щозадній номерний знак транспортного засобу марки Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , був неосвітленим у темну пору доби. Також у матеріалах справи відсутня копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Отже, судом встановлено, що зупинка (яка стверджується поліцейським СРПП відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції В.Палагняк) поліцейським транспортного засобу марки Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , була необґрунтована та не виправдана, тому незаконна. Тому всі наступні дані здобуті працівниками поліції викликають сумніви, їх слід вважати за правовим принципом «плодів зіпсованого дерева» - неправомірними.

Відповідно до п. 1 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Крім того, як убачається з відеозапису події, ОСОБА_1 поліцейським, перед тим як запропонувати пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не було повідомлено про ознаки алкогольного сп`яніння, що зазначені у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та у рапорті поліцейського, а тому підстав для проведення огляду на стан сп`яніння в працівників поліції не було і вимога про проходження такого огляду є неправомірною, що є істотним порушенням ст.266 КУпАП та вимог спеціальної Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення. Це порушення є істотним порушенням вимог ст. 266 КУпАП про процедуру огляду водія і в силу ст. 266 ч.5 КУпАП вказує на недійсність проведеного його огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Як слідує з протоколу про адміністративне серії ДПР18 № 459681 від 18.05.2023 року, ОСОБА_1 17 травня 2023 року о 22 год. 50 хв. в м.Городенка по вул. Станіславській, керував т/з марки Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 266 КУпАП Особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. п. 6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції) Огляд на стан сп`яніння проводиться: на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п.п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядку), Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку); водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Суд звертає увагу, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в матеріалах справи відсутнє.

Суд не може спростувати доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Паньків В.Д., що підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 не було належно роз`яснено і забезпечено право на невідкладну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист. Це порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу. Таке порушення процедури огляду водія на стан сп`яніння працівником поліції відповідно до 266 ч.5 КУпАП є підставою для його визнання недійсним. Зазначене порушення дає підставу для суду вважати, що внаслідок такого відступу від закону всі здобуті поліцейськими у справі дані не можуть бути допустимими доказами в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева».

Відповідно до розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції: протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності; у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Також істотним порушенням права на захист є невручення ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення. У справі немає письмових даних про таке вручення документа чи про відмову правопорушника від його отримання або направлення та отримання поштовим зв`язком. Це свідчить про те, що фактично ОСОБА_1 не пред`явлено адміністративне звинувачення, що є процесуальною перешкодою для притягнення до відповідальності. Наявність у справі оригіналу цього протоколу не усуває вказаного істотного порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки згідно ст. 254 КУпАП йому мала бути вручена належної якості копія протоколу, що не виконано. Суд не має права вручати копію протоколу, оскільки не є стороною звинувачення. Крім того, працівник поліції не надав можливості ОСОБА_1 письмово викласти свої пояснення (заперечення).

Суд не приймає до уваги рапорт поліцейського СРПП відділення поліції № 2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого сержанта поліції В.Палагняка, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він не може слугувати однозначними доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а). Даний рапорт фактично є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника відділення поліції про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і, у розумінні статті 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

Що стосується твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Паньків В.Д. про те, що «поліцейські ВП №2 (м. Городенка), після складання щодо ОСОБА_1 адмінматеріалів за ч.1 ст. 130 КУпАП, не вжили заходів щодо відсторонення його від кермування автомобілем та не зобов`язали останнього віднайти іншого (тверезого водія) для кермування автомобілем, а надавши йому тимчасовий талон на право кермування ТЗ, відпустили», то суд вважає їх недостовірними та спростовує, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 459681 від 18.05.2023 року зазначено, що транспортний засіб передано від керування ОСОБА_3 п/в НОМЕР_2 та міститься підпис.

Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік можливих доказів вини правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування в стані сп`яніння), як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності. Інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в передбаченому законом порядку.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Враховуючи те, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог законодавства,суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними, що є не прийнятним, та не кореспондується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, а тому, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що вина особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі, а тому приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 221, 247-249, 268, 283-285, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд.

Суддя: Федів Л. М.