Справа № 383/1321/23
Номер провадження 3/383/680/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Рижкової В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Бобринецького районного суду Кіровоградської області з Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №157429 від 26.07.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 26.07.2023 року о 09 год. 50 хв. на автомобільній дорозі Н-14 Олександрівка-Миколаїв 109 км. керував транспортним засобом ВАЗ 211040, державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом, чим порушив п.п.2.1а ПДР, правопорушення вчинено повторно протягом року 23.07.2023 року винесено постанову БАД166450, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, надано вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП серії ААД №157429 від 26.07.2023 року та копію постанови поліцейського від 23.07.2023 року серії БАД №166450, довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 28.03.2018 (дійсне до 14.02.2020).

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 25 липня 2023 року його батько на автомобілі ВАЗ211040, державний номерний знак НОМЕР_1 , забрав його з роботи з міста Бобринець та прямуючи в село Златопілля автомобіль зламався. Оскільки був вечірній час, можливості відремонтувати автомобіль не було, автомобіль був залишений на дорозі Н-14. Наступний день, а саме 26 липня 2023 року він разом зі своїм другом прибув до свого автомобіля, щоб здійснити його ремонт. Після того як він сів на місце водія автомобіля, двигун якого не працював, до нього під`їхав патруль поліції та попросили пред`явити посвідчення водія. Він пояснив поліцейському, що автомобіль рух не здійснює, він автомобілем не керує, а лише його ремонтує, однак поліцейський його пояснення не врахував та склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП.

Адвокат Рижкова В.О. в судовому засіданні просила провадження по справі закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на те, що 26.07.2023 року о 09 год. 50 хв. ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу, який не рухався та був в неробочому стані. Факт керування не доведений, а отже ОСОБА_1 не є суб`єктом складу адміністративного правопорушення. Об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення відсутня. В матеріалах справи взагалі відсутній відеозапис події. Саме по собі опис адміністративного правопорушення не є доказом його вчинення. ОСОБА_1 працівники поліції не зупиняли, доказів існування підстав для перевірки документів матеріали справи також не містять. Права та обов`язки ОСОБА_1 не роз`яснили при розписі в графі протоколу. На клопотання ОСОБА_1 про залучення захисника працівником поліції Воловчуку В.В. було повідомлено, що останній може всі пояснення надати в суді.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд приходить до висновку про недоведеність в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Згідно з вимогами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст.126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст.126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст.126 КУпАП).

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 передбачено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З доказів, які наявні в матеріалах справи та надані суду, вбачається, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Натомість твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом не спростовано матеріалами справи, не містять матеріали справи також доказів відмови ОСОБА_1 від надання пояснень по суті обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. А сам протокол про адміністративне правопорушення містить запис в протоколі «Всі пояснення надам в суді».

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 у зазначений у протоколі час, а саме 26.07.2023 року о 09 год. 50 хв. на автомобільній дорозі Н-14 Олександрівка-Миколаїв 109 км. керував транспортним засобом ВАЗ211040, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до п.5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-, і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак поліцейським не долучено відеозапису події з нагрудного відеореєстратора (бодікамери), а протокол не містить інформації про застосування поліцейським технічного засобу відеофіксації. В графі «Свідки чи потерпілі» протоколу містяться прочерки.

Отже, поліцейський обмежився лише складанням вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, який сам по собі не є достатнім доказом на підтвердження викладених в ньому обставин.

Довідка т.в.о. начальника відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції НП в Кіровоградській області про те, що станом на 03.08.2023 року згідно аналітичної системи ІПНП «АРМОР», що ОСОБА_1 26 липня 2023 року керував транспортним засобом марки ВАЗ211040, державний номерний знак НОМЕР_1 , який за відомостями ГСЦ МВС належить ОСОБА_1 , не є належним та допустимим доказом керування ОСОБА_1 зазначеним автомобілем, так як не був свідком даної події, та розцінюється як доказ, наданий на підтвердження належності транспортного засобу.

Таким чином, твердження протоколу про адміністративне правопорушення про керування транспортним засобом ВАЗ211040, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є припущенням, оскільки не надано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та/чи його зупинки поліцейським.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В свою чергу, відповідно до положень ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке згідно протоколу ставиться йому у вину, не доведена належними і допустимими доказами.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, що є частиною національного законодавства, суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На переконання судді, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних та допустимих доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права.

З огляду на те, що працівниками поліції, з урахуванням вимог ч.2 ст.251 КУпАП, не доведено належними та допустимими доказами факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд приходить до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, що свідчить про відсутність в його діях події і складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП, визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з нього стягненню не підлягає.

На підставі вище викладеного, керуючись ч.5 ст.126 КУпАП, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №383/1321/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.В. Бондаренко