Справа № 202/7679/23
Провадження № 3/202/4912/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Маринін О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН відсутній у матеріалах справи,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне порушення, 01.04.2023 року о 15:30 год. громадянка ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила хуліганські дії відносно ОСОБА_2 , а сааме виражалась у її адресу нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнала та пояснила, що конфлікт відбувся на ґрунті особистих неприязних взаємовідносин із ОСОБА_3 , оскільки між ними давній земельний спір про що свідчать численні рішення судів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст.252 КУпАП, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Для визнання діяння правопорушенням і, відповідно, застосування передбачених правовими нормами санкцій необхідно встановити наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до положень ст.173 КУпАП, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на громадський порядок.

Поняття «дрібне хуліганство» - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян, якщо вони за своїм характером не тягнуть застосування заходів кримінального покарання.

Дрібне хуліганство характеризується наявністю умислу; особа, яка скоїла дрібне хуліганство, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок, і бажає чи свідомо допускає вияв неповаги до суспільства.

Тобто, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є порушення громадського порядку і спокою громадян.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спір через земельну ділянку в результаті чого й виник конфлікт.

При цьому матеріалами справи не підтверджено, що діями ОСОБА_1 порушено громадський порядок і спокій будь-яких інших громадян, оскільки її дії були викликані особистими неприязними стосунками, а не вчиненні з метою порушення громадського порядку, при цьому, з матеріалів справи не вбачається наявність присутніх при конфлікті, отже громадський порядок для суспільства порушений не був.

Також у судовому засіданні не встановлено у діях ОСОБА_1 хуліганських мотивів, тому вчинені нею дії не досягли межі, яка б вказувала на вчинення нею правопорушення, визначеного у диспозиції ст.173 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення не може бути накладене, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що при закритті провадження у справі адміністративне стягнення не накладається, судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 173, 213, 221, 247, 251, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. В. Маринін