ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/1366/21 Номер провадження 33/814/204/23Головуючий у 1-й інстанції Поволяєва О.В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 квітня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 гривень.

Згідно постанови судді, 16 січня 2021 року о 20 год 12 хв у м. Харкові по пр-т. Науки, 38-Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді про притягнення його до відповідальності за порушення ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає про те, що протокол від 16 січня 2021 року складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі зазначено, що його складено у м. Харкові, по проспекту Науки 38Б, а також в ньому вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем у м. Харкові по проспекту Науки 38Б, але у місті Харкові відсутня така адреса, що свідчить про недопустимість вказаного протоколу.

Судом не взято до уваги неналежність окремих доказів по справі, а саме відсутність зазначення у протоколі засобу на який проводилась відеофіксація співробітниками поліції, що виключає допустимість відеозаписів наданих патрульними поліцейськими в якості доказів по справі.

Судом не викликались співробітники поліції та поняті, що мали бути присутніми при складанні протоколу та постановлено рішення без оцінки безпосередньо сприйнятих їх пояснень, які на місці зупинки повідомляли, що не бачать ознак алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 .

Крім того, судом не встановлено чи є обставини, що пом`якшують відповідальність та не з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до ст. 280 КУпАП України.

Судом не досліджені пояснення ОСОБА_1 щодо позбавлення права на захист, справу розглянуто за його відсутності, але він мав бажання прийти до суду та надати пояснення, але в інший день ніж 08.04.2021, так як за сімейними обставинами не міг прийти, про що надав клопотання.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання апеляційного суду не з`явився, жодних клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без участі учасників справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статі.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №107484 від 16 січня 2021 року зафіксовано порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16 січня 2021 року, останні підтвердили, що ОСОБА_1 16 січня 2021 року у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я.

Наведене підтверджується й рапортом інспектора взводу 2 роти №1 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП Полтавця Д.М. про зазначені вище обставини виявленого адміністративного правопорушення.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у лікаря-нарколога в КНП ХОР «ОНД» у присутності двох свідків.

При дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Таким чином, твердження про відсутність у ОСОБА_1 відмови від проходження запропонованого огляду є надуманими та спростовується вищенаведеними доказами по справі.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП.

Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів, які учасниками справи не спростовані, а дії поліцейських не суперечать вимогам ст. 266 КУпАП.

Неспроможними є доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, так як при його складанні працівниками поліції порушено чинне законодавство, оскільки із наявного у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №107484 від 16 січня 2021 року вбачається, що його зміст відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Зауваження щодо змісту протоколу ОСОБА_1 не подавав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також посилається на те, що до матеріалів справи долучено диск з матеріалами відеофіксації вчиненого адміністративного правопорушення, однак відомості про технічний засіб в протоколі взагалі відсутні.

Вважаю, що дані доводи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення доводи, так як у чинному законодавстві відсутня пряма вказівка про зазначення даних відомостей, тоді як про долучення до протоколу відеозапису, зазначено безпосередньо в самому протоколі, як того вимагає ч.2 ст.266 КУпАП.

Посилання на недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення з огляду на неправильну вказівку адреси місця вчинення адміністративного правопорушення, на переконання апеляційного суду, не впливає на правильність змісту такого протоколу, та жодним чином не спростовує висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, вказана неточність протоколу була усунута шляхом повідомлення рапортом інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП в Харківській області Тарасенком М.І. від 16 січня 2021 року, в якому вказано що з технічних причин у протоколі про адміністративне правопорушення помилково зазначено адресу м.Харків проспект Науки 38Б, провести перевірку вказаної адреси не вдалося можливим через розрядження ємності акумулятора підручних технічних засобів.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не здійснено допит працівників патрульної поліції та свідків є безпідставними, оскільки жодних обов`язкових вимог про виклик та допит свідків чи інших осіб по справі у суді положення КУпАП не передбачають. Виклик свідків є правом, а не обов`язком суду, та здійснюється лише на розсуд суду при необхідності встановлення додаткових обставин справи. Окрім того, ОСОБА_1 визнаний винуватим саме в тому, що останній відмовився від проходження запропонованих оглядів на виявлення стану сп`яніння. В свою чергу за змістом пояснень свідків останні підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду поліцейськими на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, що додатково підтверджується матеріалами відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції .

Апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 .

Апеляційним судом, шляхом проведення апеляційного розгляду було поновлено право особи бути присутнім в судовому засіданні, надати пояснення з приводу обставин справи про адміністративне правопорушення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, проте ОСОБА_1 наданою можливістю не скористався, при цьому не встановлено підстав для закриття справи.

Отже розгляд суддею справи за відсутності ОСОБА_1 , не вплинув на висновок судді про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів, які учасниками справи не спростовані, а дії поліцейських не суперечать вимогам ст. 266 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були беззаперечними підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

Інші доводи апелянта не впливають на правильність висновку суду про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко