Провадження №: 3/755/5507/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Дніпровського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановила:

згідно даних протоколів про адміністративне правопорушення серії ГП № 309328 та ГП № 309327 від 02.08.2023 ОСОБА_1 01 серпня 2023 року о 17 год за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру до матері ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3 , яке полягало у нецензурній лайці, погрозах, кидалась побутовими предметами.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2023 року матеріали адміністративної справи № 755/11738/23 (провадження №3/755/5507/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та матеріали адміністративної справи № 755/11739/23 (№ 3/755/5509/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єднано в одне провадження. Об`єднаній справі присвоєно № 755/11738/23 (провадження №3/755/5507/23).

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що вона хворіє, того дня їй було дуже погано і вона поводила себе неадекватно. Однак зараз приймає ліки, знаходиться під наглядом лікаря, подібні дії не повторює.

Допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили вказані обставини та пояснили, що ОСОБА_1 проходить періодичне лікування та вживає ліки, однак того дня їй знову стало погано, а швидка допомога відмовилась приїжджати. Тоді вони викликали поліцію, з якими і приїхала медична допомога. Раніше таких дій ОСОБА_1 не вчиняла, та й того дня її дії не були пов`язані з негативним ставленням до них, а викликані її станом здоров`я. На підтвердження цього подали копію пенсійного посвідчення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя дійшла такого висновку

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає, зокрема, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Розташування зазначеної статті у Главі 14 КУпАП «Адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку» свідчить, що об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадський порядок і громадську безпеку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений (матеріальний склад).

З досліджених суддею доказів, а саме, пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неможливо встановити вчинення до них психологічного насильства. У поясненнях вказано, що дії ОСОБА_1 були викликані поганим самопочуттям та станом здоров`я. І якби приїхала швидка допомога, то потерпілі не викликали б поліцію.

Із зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення формулювання та пояснень не вбачається, що конфлікт між особами зумовлено певним дискримінаційним ставленням до потерпілих з боку ОСОБА_1 та мало на меті підтримання панівного становища по відношенню до потерпілих або було одним з епізодів у атмосфері домашнього насильства, що склалася між ними.

Дані, які б свідчили про наявність в діяннях ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Жодних інших даних, які б всебічно, повно та об`єктивно висвітлювали обставини зазначеної справи про адміністративне правопорушення судді не надано.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 173-2, 251, 256, 280, 283-285 КУпАП, суддя

постановила:

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: В.Б. Левко