ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сіянко В.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює: ТОВ «SEBORDNEZE UKRAINE» бригадиром,

за ст.122-4 КУпАП, -

у с т а н о в и в :

11 липня 2023 року о 18 год 00 хв на автодорозі Т-2002 в межах населеного пункту м. Скалат Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.п. 2.10 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що на місці пригоди було складено Європротокол, після чого він залишив місце ДТП.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, а саме:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.07.2023, згідно з якими він був учасником ДТП, його автомобіль отримав незначні пошкодження, отримав на місці відшкодування завданої шкоди в розмірі 300 доларів США після чого поїхав з місця ДТП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.07.2023, згідно з якими він був учасником ДТП, але пошкодження його автомобіля були незначні та інший водій не отримав тілесних ушкоджень, претензій ні до кого не мав, тому поїхав додому;

- протоколом огляду т/з від 13.07.2023, яким зафіксовано пошкодження т/з «Skoda Octavia» н.з. НОМЕР_1 ;

- схемою місця ДТП.

Суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 щодо складання на місці пригоди Європротоколу, оскільки під час надання ним пояснень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, водій жодного разу про це не згадував, копію повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду не надавав, страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди не повідомляв. Вказані обставини, на думку суду, свідчать про складання повідомлення про ДТП (Європротоколу) пізніше, а саме після складання відносно водія протоколу про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Обираючи правопорушнику вид стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. ст. 34-35 КУпАП судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, вважаю, що стягнення повинно бути обрано у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 122-4, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Притягнути до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Сіянко