Справа № 504/3865/23
Номер провадження 3/504/2497/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2023смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області А.Ф. Сафарова, розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берислав Бериславського району Херсонської області, громадянки України, не працюючої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 19.12.2016, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст. 124, ст. 122-4, ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебувають об`єднані матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч.4 ст. 130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 167636 від 29.08.2023 вбачається, що 29.08.2023 о 14:20 год. в СТ «Світанок» по вул. Уютна Одеського району Одеської області ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «ВАЗ21043», н/з НОМЕР_3 , перебуваючи на вул. Коса, 2161 перед початком руху, не переконавшись, що це буде безпечним, наїхала транспортним засобом на перешкоду (паркан), про що свідчать сліди на кузові транспортного засобу, в результаті чого завдала матеріальну шкоду. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.3.а ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 167635 від 29.08.2023 вбачається, що 29.08.2023 о 14:20 год. в СТ «Світанок» по вул. Уютна Одеського району Одеської області ОСОБА_1 , рухаючись на транспортному засобі марки «ВАЗ21043», н/з НОМЕР_3 , здійснивши дорожньо транспортну пригоду, а саме наїзд на металеву споруду (перешкоду) будинку за адресою АДРЕСА_2 , з місця події поїхала, чим порушила вимоги п.2.10а ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 167634 від 29.08.2023 вбачається, що 29.08.2023 о 14:20 год. в СТ «Світанок» по вул. Уютна Одеського району Одеської області ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «ВАЗ21043», н/з НОМЕР_3 , скоїла ДТП за адресою: Одеська область, Одеський район, СТ «Світанок», вул. Коса, буд.2161, після якого до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння вжила алкоголь, а саме пиво об`ємом 2 літри, чим порушила вимоги п. 2.10 п.п. Є) Правил дорожнього руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була сповіщена своєчасно та належним чином, надала заяву про визнання вини у скоєних правопорушеннях в повному обсязі та розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена та підтверджується зібраними у матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 167636, серії ДПР18 № 167635 та серії ДПР18 № 167634 від 29.08.2023;

- рапортом, зареєстрованим в ЄО за № 3394 від 29.08.2023;

- схемою місця ДТП від 29.08.2023;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 29.08.2023;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 29.08.2023;

- відеозаписом, що міститься на компакт-дисках в матеріалах справи.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП є адміністративним правопорушенням.

Пунктом 2.10 Правил дорожнього руху України передбачений перелік обов`язків водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

За результатом дослідження наданого суду відеозапису, на якому зафіксовано підтвердження ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду з метою встановлення стану сп`яніння, а також зі змісту письмових пояснень свідків встановлено, що особа на момент вчинення ДТП керувала транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв.

Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку, що встановлені фактичні обставини підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При складанні протоколу про адміністративне ПОГ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.4 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 4 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Разом з тим, у КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від11жовтня 2011року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З відповіді на запит ТСЦ 5147 встановлено, що згідно з ЄДР МВС (НАІС «Посвідчення водія») ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами в ТСЦ МВС не видавалось, у звязку з чим, особа, що притягається до відповідальністю є "іншою особою" визначеною санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 27, 33-35, 40-1, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перекваліфікувати з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою за ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою за ст. 122-4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП визначити ОСОБА_4 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова