Справа № 345/3287/23
Провадження № 3/345/1233/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2023 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Юрчак Л.Б., розглянувши матеріали, що надійшли з Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

14.07.2023 року до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшов адміністративний матеріал відносно громадянина ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 07.07.2023 року о 23:50 год. в м. Калуш по вул. Євшана, 15 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу Alcotest Драгер Тест №08826. Результат 0,23 ‰.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні адмінправопорушник свою вину не визнав, його представник адвокат Іванів О.Б. подав суду письмове клопотання про закриття справи, в якому зазначив, що просить суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Також зазначає, що поліцейські не зрозуміло з яких причин запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. На вимогу полісменів він без вагань продув алкотестер. Цей прилад видав незрозумілий для нього результат з яким він не погодився і ствердив, що алкогольні напої не вживав. Проте, поліцейські одразу ствердили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння і пішли у свій автомобіль складати відносно нього протокол. Вони не роз`яснювали йому права не погоджуватись з результатами алкотестеру і не запропонували пройти альтернативний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Щодо підписів в протоколі, в роздруківці алкотестера та в акті огляду на стан сп`яніння, то він підписав ці документи на вимогу поліцейських, проте це не свідчить про згоду з даними, які викладені в цих документах. Тому вважає, що він не вчиняв адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Після перегляду відеозаписів, які наявні на долученому до протоколу диску, ОСОБА_1 наголошує, що на цих відеозаписах відображено як він не погоджується з діями працівників поліції. Більше того із відеозаписів події взагалі не вбачається, з якої причини та чому працівники поліції зажадали проходження огляду на стан сп`яніння, ніхто йому не роз`яснив його права, в тому числі і права на відмову від проходження на місці зупинки, а також альтернативне право проходження огляду безпосередньо в медичному закладі. Із відеозапису події файл «Свирида 1» (час 00:01:41) - вбачається, що працівник поліції без будь-яких пояснень причини проведення огляду на стан сп`яніння починає розмову до невстановленої особи з роз`яснення прав ст. 63 та ст. 263. Неможливо встановити кому ці права роз`яснюються і хто відповідає. ОСОБА_1 ці обставини заперечує, і повідомляє, що права йому ніхто не роз`яснював. В часі 00:02:47 (файл «Свирида 1») працівник поліції говорить: «тест № (такий то) продуваємо до щолчка». ОСОБА_1 відповідає: «ви мені кажете»?». З наведеного очевидно, що ОСОБА_1 не розуміє всієї суті обставин події, що є наслідком порушення його прав, нероз`яснення йому його прав, нероз`яснення йому причини проходження огляду на стан сп`яніння, що є грубим порушенням з боку працівників поліції. Більше того, після продувки в Драгер працівники поліції на заперечення ОСОБА_1 не забезпечили йому можливість пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі. Їхні пропозиції були нечіткі та не зрозумілі для ОСОБА_1 .

Суд, перевірши письмові матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 07.07.2023 року о 23:50 год. в м. Калуш по вул. Євшана, 15 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу Alcotest Драгер Тест №08826. Результат 0,23 ‰.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою Інспектор СРПП Калуського РВП Спетрук І.Я., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 .

Під час судового розгляду не встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2) засвідчує результат тесту ОСОБА_1 , проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, прилад ARBН 0603, - 0,23 проміле. Прилад пройшов повірку 28 вересня 2022 року (а.с. 5).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Drager Alcotest 6810. Підпис про погодження з результатами відсутній.

За змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у Калуську ЦРЛ (а.с. 4), водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння, не був доставлений для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад.

Судом досліджено відеозаписи, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 7), на яких безсторонньо зафіксовані деякі обставини події: спілкування поліцейського з водієм; як поліцейський пропонує йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу; як ОСОБА_1 продуває в мундштук повітря до звукового сигналу прибору, після чого поліцейський оголошує результат 0,23 проміле та демонструє його; як поліцейський роз`яснює права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому ОСОБА_1 не заперечував, що він є водієм транспортного засобу.

Зміст відеозапису беззаперечно підтверджує той факт, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним, а тому є суб`єктом правопорушення.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, мають безсторонній характер, є послідовними.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Так, пункт 6 розділу цієї Інструкції визначає, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В п. 7 розділу І Інструкції зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому пункт 3 розділу І Інструкції конкретизує ознаки алкогольного сп`яніння.

Отже, згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння: на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейські повинні спершу визначитись, які саме ознаки і якого сп`яніння наявні у водія, потім запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку не бажання проходити такий огляд, або незгоди з його результатами повинні запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я і не в будь якому, а в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Отже, згідно вказаних норм закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейський повинен спершу запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку небажання водія проходити такий огляд чи незгоди водія з результатами такого огляду, запропонувати проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Оскільки під час події поліцейським застосовано технічні засоби відеозапису, то наявність свідків не є обов`язковою.

Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відомості, які вбачаються з відеозаписів беззаперечно вказують на те, що ОСОБА_1 виконував функції водія під час руху транспортного засобу в той час та в тому місці, що вказані у протоколі, була зупинена поліцейськими саме під час керування ним транспортним засобом, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Поліцейські, з огляду на виявлення передбачених п. 3 Розділу І Інструкції ознак сп`яніння у водія ОСОБА_1 , що підтверджується змістом акту, направлення та відеозаписів, мали підстави пропонувати йому пройти огляд.

Більше того, поліцейський фактично виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак алкогольного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до змісту роздруківки з приладу «Drager Alcotest 6810», акту огляду ОСОБА_1 не засвідчив власноручним підписом свою згоду з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським. Також зміст відеозаписів не містить відомостей про те, що поліцейські з`ясовували це питання та ОСОБА_1 погодився з результатами тесту.

Як зафіксовано на відеозаписі «Свирида 1», який міститься на долученому до протоколу диску, за пропозицією працівників поліції, без будь-яких роз`яснень йому причин, а також права на проходження огляду в медичному закладі - ОСОБА_1 продув газоаналізатор, який видав результат 0.23 ‰ проміле. Це ж підтверджується і роздруківкою. Проте, матеріали справи не містять однозначних доказів, що ОСОБА_2 на місці зупинки погодився з таким результатом. Підписи на роздруківці алкотестера та в акті огляду на стан сп`яніння свідчать про ознайомлення особи зі змістом таких документів, але не підтверджують однозначної згоди із зазначеними в них результатами. Зокрема, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_2 заперечує, що вживав алкоголь.

Така позиція водія зобов`язувала працівників поліції запропонувати водієві пройти альтернативний огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан сп`яніння, оформити відповідне направлення, а також забезпечити доставку водія в такий заклад охорони здоров`я.

Проте, працівники поліції не виконали цих вимог законодавства, що підтверджується відеозаписом, який наявний на долученому до протоколу диску. Зокрема на відео зафіксовано, щодо після продування приладу "Драгер" працівники поліції одразу стверджують, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння і відносно нього буде складено протокол про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівники не висловлюють чіткої пропозиції пройти альтернативний огляд в найближчому закладі охорони здоров`я. Один з поліцейських запитує ОСОБА_1 чи буде він в медичний заклад їхати? Проте, таке формулювання не можливо розцінити як роз`яснення водію його права не погодитись з результатом, який видав алкотестер на місці зупинки автомобіля і у зв`язку цим право водія проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я для проведення альтернативного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Водночас, на відеозаписі зафіксовано що ОСОБА_1 заперечує, що перебуває в стані сп`яніння і не погоджується з діями працівників поліції.

На направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння відсутній підпис ОСОБА_1 , що могло б підтвердити те, що таке направлення було реально пред`явлене особі, а не виписане формально без мети його реального виконання. А враховуючи, що матеріали відеофіксації також не містять підтвердження ознайомлення особи, відносно якої складено протокол, зі змістом цього документу, то цей доказ є недопустимий.

Сам протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 252659 від 08.07.2023р., в якому зазначені обставини правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , не може слугувати єдиною підставою для притягнення особи до адмінвідповідальності, без наявності інших належних, допустимих, об`єктивних і неспростовних доказів вини особи у вчиненні адмінправопорушення. Адже незважаючи на те, що у КУпАП протокол про правопорушення віднесений до виду доказів вини правопорушника це суперечить принципу верховенства права і протокол не може бути доказом вини особи, а лише актом адміністративного звинувачення.

З аналізу ч. 1 ст. 266 КУпАП вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, передача управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія.

Дана стаття визначає необхідність відсторонення від керування транспортними засобами, річковими або маломірними суднами транспортними засобами, річковими або маломірними суднами осіб (водіїв, судноводіїв) , які знаходяться в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи то під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Зазначені дії знаходяться у компетенції поліцейських патрульної служби Національної поліції України та здійснюються в порядку, що визначений приписами цієї статті та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (із змінами і доповненнями).

Отже, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Також, відповідно до вимог ст. ст. 265-2, 266 КУпАПу разі виявлення особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, поліцейські зобов`язані вчинити дії, які унеможливлюють подальше керування цією особою транспортним засобом.

Проте, матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем та передачі цього автомобіля для керування іншій особі. Також у протоколі зазначено, що документи не вилучалися.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення чи виходити за межі висунутого особі обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.51КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Згідно ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується матеріалами справи, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення.

На підставі викладеного суд, керуючись ст.ст. 7, 130, 221, 247, 251-252, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя