КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/7281/23Головуючий у І інстанції: Левко В.Б.
Провадження №33/824/4318/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Седун Д.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням судді, захисник Седун Д.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в зазначеному у протоколі місці та час, а матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження наявності законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , визначених в статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Зазначає, що працівниками поліції було порушено порядок огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбачений вимогами статті 266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не погодився із результатами проходження огляду на місці зупинки та бажав пройти освідування в закладі охорони здоров`я, проте працівниками поліції останнього не було доставлено до медичного закладу.

Також захисник вважає, що працівниками поліції не дотриманні положення статті 268 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не було роз`яснено його права.

Звертає увагу, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи, є неповним. Зазначає, що з долученого відеозапису не вбачається наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також у поданій апеляційній скарзі захисник Седун Д.В. порушує клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що 25.07.2023 захисником, з дотриманням строку на апеляційне оскарження, було подано апеляційну скаргу. Постановою Київського апеляційного суду від 03.08.2023, апеляційну скаргу захисника Седун Д.В. повернуто з підстав відсутності витягу з договору про надання правової допомоги. Після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції, захисник Седун Д.В. повторно звернулась із апеляційною скаргою з клопотанням про поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2023 року.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження, оскільки наведені у клопотанні обставини підтверджуються матеріалами справи. Крім цього, захисником долучено до апеляційної скарги витяг з договору про надання правової допомоги.

З цих підстав суд задовольняє клопотання захисника Седун Д.В. та поновлює їй строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Седун Д.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 23 травня 2023 року о 10 годині 15 хвилин в порушення п.2.9. «а» Правил дорожнього руху керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Алішера Навої, 76 в місті Києві в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, оцінених на предмет належності та допустимості, за результатами чого дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» ПРД суд послався на наявні в матеріалах справи докази, а саме на протокол про адміністративне правопорушення, результати огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», яким встановлено наявність у ОСОБА_1 алкоголю в кількості 0,75% проміле, які відображені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, дані відеореєстратора з нагрудної камери працівника поліції.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Зокрема, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення підписаний ним без зауважень та застережень, відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. При цьому, всупереч доводам захисника, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що після проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, він одразу повідомив працівникам поліції, що не погоджується із результатами огляду та бажає пройти освідування в закладі охорони здоров`я. При цьому працівникам поліції ОСОБА_1 повідомив, що він не керував транспортним засобом.

Всупереч доводам ОСОБА_1 , із дослідженого судом за клопотанням захисника відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Одразу після проходження огляду ОСОБА_1 заперечив, що це його результат, після чого працівник поліції запропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу. Проте, ОСОБА_1 відмовився від проходження повторного освідування в закладі охорони здоров`я, просив не складати на нього протокол про адміністративне правопорушення, а врегулювати це питання на місці. Під час спілкування з працівниками поліції останній не заперечував, що він є водієм даного транспортного засобу та керував ним.

У зв`язку із вищевикладеним, апеляційний суд вважає, що під час огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 хоч із самого початку не погодився із результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, проте від пропозиції поліцейських проїхати до медичного закладу в категоричній формі відмовився.

Позицію ОСОБА_1 та його захисника в суді апеляційної інстанції про те, що відеозапис є неповним, оскільки не містить зафіксованого моменту, де ОСОБА_1 повідомляє, що не керував транспортним засобом, суд розцінює як таку, яка не підтверджується матеріалами справи та спрямована на уникнення ним відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, згідно чеку тестування на алкоголь, проведеного за допомогою приладу «DragerAlcotest 6820, ARHK-0522», тест №2665, у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в кількості 0,75% проміле (а.с.2).

До протоколу також долучено акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, в якому наявний підпис останнього у відповідний графі «з результатами згоден» (а.с.3).

В матеріалах справи міститься також розписка ОСОБА_1 з якої вбачається, що він зобов`язується не керувати транспортним засобом до повного витверезіння (а.с.4).

Доводи захисника про те, що працівники поліції не мали законних підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , не є предметом розгляду даного провадження. При цьому, апелянтом не надано доказів на підтвердження того, що такі дії працівників поліції визнані незаконними.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права не встановлено.

Підстав для задоволення апеляційної скарги захисника Седун Д.В. та закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя апеляційної інстанції не вбачає.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Седун Д.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Седун Д.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз