Справа № 496/5522/23
Провадження № 3/496/4060/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря - Желяпової О.Ф.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Шарандак А.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водій інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , матрос, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про військове адміністративне правопорушення, відповідно до якого командиром в/ч НОМЕР_1 притягується ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що 02.08.2023 року о 21.50 год., будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби на порушення своїх статутних обов`язків, перебував на території військової частини з можливими ознаками нетверезого стану та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001681 від 02.08.2023 року - відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в присутності двох свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України та пояснив, що з протоколом не згодний, свою вину не визнає та зазначив, що 02.08.2023 року приїхав до частини та командир відправив його в наряд, він повідомив його, що у нього ще один день відпустки, з вказаного приводу виник конфлікт, після чого йому було запропоновано проїхати до медичного закладу щодо проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, на що він погодився. У медичному закладі він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що є відеодоказ. У зв`язку з чим просив справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні адвокат Шарандак А.А. заперечував проти складеного протоколу про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та надав до суду письмове заперечення з викладеними обставинами по справі, відповідно до якого просить закрити провадження в адміністративній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 02.08.2023 року ОСОБА_1 був на території військової частина на підпитку, це було видно по обличчю та очах, а також був чутний запах алкоголю, аналогічні пояснення у судовому засіданні надав свідок ОСОБА_3 ..

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що працює медичною сестрою у військовій частині, його було викликано щодо встановлення ознак на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 , оскільки він не є експертом, тому зазначив тільки ознаки алкогольного сп`яніння. З ОСОБА_1 прихали до медичної установи щодо встановлення стану алкогольного сп`яніння, після чого ОСОБА_1 попросив надати документи працівників медичного закладу щодо встановлення їх осіб. У медичному висновку вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в присутності 2х свідків, яких вони запросили з вулиці. На запитання, чому немає даних вказаних свідків у медичному висновку або на окремому бланку, ОСОБА_4 пояснити не зміг.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, письмові заперечення, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі статтею 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення, що включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП, порушення якої ставиться в вину ОСОБА_5 передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Тобто, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Зазначені кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, мають бути обов`язково зазначені у відповідному акті обвинувачення, який в даному випадку є протокол про адміністративне правопорушення.

Разом із тим, як вбачається із пояснень ОСОБА_1 та дослідженого відеодоказу, то він не відмовлявся від огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він бажав проходити зазначене обслідування у встановленому законом порядку. Разом з тим, після клопотання ОСОБА_1 про пред`явлення посвідчення особи, що буде проводити такий огляд та роз`яснення порядку проходження огляду на стан сп`яніння, невстановлена особа зазначає про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду та починає складати висновок з зазначенням відмови від проходження.

Судом встановлено, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`янінняОСОБА_1 не дотримано передбаченої законом процедури, а саме відсутнє направлення для освідування, для проведення вказаного огляду останнього, ознайомлення ОСОБА_1 з правами та порядком проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Будь-яких доказів про те, що ОСОБА_1 було забезпечено належним чином пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі в матеріалах справи немає і у суді таких не здобуто, коли диспозиція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає обов`язкову ознаку, що було забезпечено належне проведення огляду на стан сп`яніння.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, а згідно з частиною першою зазначеної статті передбачена адміністративна відповідальність за такі альтернативні дії : розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Зазначені діяння, які формують склад адміністративного правопорушення, є альтернативними, тобто за кожним конкретним фактом може бути зазначено одне з вище перелічених діянь, тобто одночасно особу за одним фактом не можу бути притягнути до відповідальності за перебування на території військової частини з можливими ознаками алкогольного сп`яніння та за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження перебування ОСОБА_1 на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння також відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду, матеріали справи не містять та органом, що порушив провадження в справі, до матеріалів справи не додано.

Зокрема, описуючи фабулу складу адміністративного правопорушення, уповноважена особа зазначає, що ОСОБА_1 перебував на території військової частини з можливими ознаками нетверезого стану та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказаний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001681 від 02.08.2023 року надається як доказ саме відмови військового службовця від проходження медичного огляду з метою встановлення факту перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, вказаний висновок у якості доказу суд не приймає, оскільки судом встановлено, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`янінняОСОБА_1 не дотримано передбаченої законом процедури, та за клопотанням ОСОБА_1 про пред`явлення посвідчення особи, що буде проводити такий огляд та роз`яснення порядку проходження огляду на стан сп`яніння, складено висновок з зазначенням відмови від проходження, також не зрозуміло у присутності яких свідків ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду, оскільки жодних даних свідків (ПІБ, місце мешкання, тощо) матеріали справи не містять.

Крім того, протокол про військове адміністративне правопорушення містить протилежні відомості щодо складу правопорушення, передбаченого ст.172-20 КУпАП, які судом не можуть бути усуненні в судовому засіданні, оскільки суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 ЄКПЛ.

Уповноваженою на те посадовою особою, яка склала поданий протокол, формально викладена суть адміністративного правопорушення, а саме не конкретизована його фабула відповідно до диспозиції ч.3 ст.172-20 КУпАП та не викладені встановлені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, який міститься у постанові від 10 травня 2018 року у справі №760/9462/16-а.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням коригувати обвинувачення, а також збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33-35, ч. 3 ст. 172-20, 247, 251, 252, 256 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М. Горяєв

Повний текст постанови складено 12.09.2023 року.