Єдиний унікальний номер: 378/703/23
Провадження № 3/378/254/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2023 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Гуртовенко Р. В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 серпня 2023 року, о 17 годині 40 хвилин в смт. Ставище по вул. Сергія Цимбала, 58 Білоцерківського району Київської області керував автомобілем марки "Renault Megane", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння(запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан сп`яніння відмовився,чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На виклик суду ОСОБА_1 не прибув, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, згідно якої своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю не визнає.

Захисник ОСОБА_1 Головатюк В.В. подав до суду письмові заперечення з клопотанням про закриття провадження у даній справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що водія було зупинено безпідставно, не направлено останнього на огляд в заклад охорони здоров`я та не роз`яснено прав і обов`язків відповідно до ст. 268 КУпАП.

Розглянувши вказану справу, дослідивши матеріали справи, вважаю за наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КупАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 8, 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі за тестом Інструкції) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 27.08.2023 року серії ААД № 103790 (а. с. 1), який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, протокол містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій, є вказівка на порушення вимог п. 2.5 ПДР України; при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та самим ОСОБА_1 ;

- даними відеозапису з бодікамери поліцейського (на оптичному диску), на якому зафіксовано факт зупинки ОСОБА_1 , його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, засфіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 332409 від 27.08.2023р., відповідно до якої ОСОБА_1 27 серпня 2023 року о 17 годині 40 хвилин, в смт. Ставище по вул. Сергія Цимбала, 58 Білоцерківського району Київської області керував автомобілем марки "Renault Megane", державний номерний знак НОМЕР_1 , та не був престебнутий ременем безпеки,чим порушив п. 2.3В Правил дорожнього руху України, віждповідальність за що передбачено за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Обгрунтовуючи недопустимість вищевказаних доказів по справі, захисник посилається на те, що працівниками поліції не було зафіксовано та фактично не роз`яснено причини зупинки ОСОБА_1 , не складено акт огляду на стан сп`яніння та не роз`яснено останньому права і обов`язки.

Щодо вказаних доводів захисника слід зазначити наступне.

Відповідно до Указу Президента України № 64 від 24.02.2022 року, з наступними змінами, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

З дослідженого відеозапису встановлено, що після зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , працівник поліції попросив надати для перевірки документи. Під час спілкування, виявививши ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій ОСОБА_1 відмовився. Крім того, під час спілкування ОСОБА_1 з інспектором поліції, останній зазначив, що керований ОСОБА_1 автомобіль зупинено, оскільки під час руху транспортним засобом він здійснював порушення правил маневрування.

Пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто, за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа, на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.

У зв`язку з наведеним, вищевказані посилання захисника на те, що всі складені поліцейськими процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами його вини, є безпідставними.

Захисник також посилається на порушення працівниками поліції процедури порядку направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`янння, а саме відповідне направлення поліцейського на такий огляд в матеріалах справи не виписувалось. Тоді як на місці зупинки транспортного засобу огляд не проводився, останій відмовився пройти такий огляд, тому необхідності в складенні акту огляду не було.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, від 7 листопада 2015 року, передбачає, що згідно п. 1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з будь-якими заявами з приводу неправомірності дій інспекторів поліції не звертався, будь-яких скарг на неправомірність дій працівників поліції при складанні протоколу від 27.08.2023р. не подавав.

Посилання захисника щодо того, що працівниками поліції не було роз`яснено права і обов`язки ОСОБА_1 , не впливає на правильність дій інспектора поліції по складанню протоколу відносно ОСОБА_1 за порушення п. 2.5 ПДР України та не спростовує відомостей про суть самого правопорушення, викладених в даному протоколі.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є способом його захисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію захисника щодо наявності підстав для закриття провадженн в справі, в клопотанні не наведено.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних доказів, їх фальсифікації, захисником не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення відсутні.

З урахуванням викладеного, вищенаведені докази є належними, допустимими та достовірними, здобуті з додержанням процесуальної процедури та об`єктивно узгоджуються між собою.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, вважаю, що має місце порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України за обставин, викладених у протоколі.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Матеріалів, що характеризують ОСОБА_1 як особу до суду від останнього не надходило.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення слід враховувати, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вважаю, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення та в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, і повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 536, 80 гривень.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 245, 251, 252, 256, 266, 280, 283-285, 287 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок до спеціального фонду Державного бюджету України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р. В. Гуртовенко