Справа № 369/8504/23
Провадження № 3/369/4166/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.07.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Твердохліба М. М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу паро адміністративне правопорушення серії ААД № 198583, 24 травня 2023 року о 22:55 год., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Opel Astra», днз НОМЕР_1 , по вул. Машинобудівників, біля будинку № 4 в смт Чабани Фастівського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу, зі згоди водія, за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», за результатами якого станом на 23:05 год. 24 травня 2023 року в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 , зафіксовано 1.2 проміле етилового спирту. Тест № 3607. Від керування відсторонений шляхом передачі управління тверезому водію.

Своїми діями водій ОСОБА_1 , порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у порушенні вимог пп. «а» п. 2.9 ПДР України не визнав.

Захисник Твердохліб М. М. в інтересах ОСОБА_1 просив суд провадження у справі щодо його довірителя закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дане клопотання мотивував тим, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 198583 від 24 травня 2023 року мають розбіжності по суті обвинувачення та не відповідають обставинам, які зазначені в процесуальних документах які є у справі, а саме відповідно до наявного в матеріалах чеку «Drager Alcotest 6820», результат тесту складає 1.48 проміле, а номер тесту 367, аналогічна інформація зазначені і в акті огляду на стан сп`яніння, тобто додані документи до справи не є додатками та доказами до даного протоколу. За таких обставин вважає, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Вислухавши доводи захисника Твердохліба М. М., пояснення водія ОСОБА_1 , клопотання захисника Твердохліба М. М. вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування результатів проходження огляду водієм на стан сп`яніння та складенні протоколу про адміністративне правопорушення, визначених у ст. 256, 266 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, він є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 за порушення пп. «а» п. 2.9 ПДР України, тобто за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 198583, 24 травня 2023 року о 22:55 год., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Opel Astra», днз НОМЕР_1 , по вул. Машинобудівників, біля будинку № 4 в смт Чабани Фастівського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу, зі згоди водія, за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», за результатами якого станом на 23:05 год. 24 травня 2023 року в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 , зафіксовано 1.2 проміле етилового спирту. Тест № 3607. Від керування відсторонений шляхом передачі управління тверезому водію, чим порушив вимоги «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, при дослідженні наявних доказів у справі судом встановлено, що роздруківка чеку приладу «Drager Alcotest 6820», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозапис на DVD диску містить розбіжності з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 198583 від 24 травня 2023 року, оскільки у них зазначено, що результатом огляду на стан сп`яніння є показник 1.48 проміле, який було пройдено на тесті № 367, що зовсім не узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 198583 від 24 травня 2023 року, у якому зазначено, що результатом огляду на стан сп`яніння є показник 1.2 проміле, який було пройдено на тесті № 3607.

При цьому, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 198583 від 24 травня 2023 року та декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, відсутні будь-які докази, які б давали суду можливість перевірити обставини вказані безпосередньо в самому протоколі.

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази для ухвалення рішення стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно визнання його вини у вчиненому.

При цьому, суд не вважає дану помилку орфографічною та зауважує, що п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції містять пряму заборону внесення відомостей чи змін у протокол про адміністративне правопорушення після підписання його особою, стосовно якої його складено.

У зв`язку з чим, суд позбавлений можливості з`ясувати обставини, які не зазначені в цьому протоколі, та не має права редагувати фабулу адміністративного правопорушення і самостійно відшукувати докази на користь звинувачення.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою суд позбавлений права самостійно змінювати кваліфікацію вчиненого чи змінювати фабулу викладеного правопорушення, що узгоджується із рішенням від 30 травня 2013 року, заява №36673/04 у справі «Малофєєва проти Росії», де ЄСПЛ констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь звинувачення.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

За таких обставин, вислухавши доводи захисника Твердохліба М. М., пояснення водія ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання захисника Твердохліба М. М. є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки усіх доказів по справі.

З огляду на положення ст. 7 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище дає суду обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке ставлять у вину ОСОБА_1 , оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, 9, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 294, 299, 300 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 198583 від 24 травня 2023 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак