Дата документу Справа № 333/4302/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/4302/22 Головуючий в 1 інст. Тучков С.С.
Провадження №33/807/684/23 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Писаренка С.Ю., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Писаренка С.Ю. постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 14 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Микільське Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, є особою з інвалідністю, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Звільнено ОСОБА_2 від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з постановою суду, 16 вересня 2022 року о 07-35 в м.Запоріжжя в Комунарському районі по вул.Оріхівське шосе 10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ-21101», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Писаренко С.Ю. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з вчиненням дій в стані крайньої необхідності.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає та вказує, що останній взагалі не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності через вчинення діяння у стані крайньої необхідності.

Посилається на те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І групи та багато років страждає на важке хронічне захворювання та пожиттєво потребує лікування програмним гемодіалізом.

Дійсно, 16 вересня 2022 року о пів на восьму ранку він прибув до лікарні для проходження планового лікування гемодіалізом та очікував в автомобілі, на автомобільній парковці лікарні.

Його автомобіль був припаркований, ніякого руху ОСОБА_1 не здійснював, що підтверджується відеозаписом.

В подальшому через кілька хвилин до його автомобіля під`їхали співробітники патрульної поліції, оскільки в той момент ОСОБА_1 почував себе не дуже добре, працівники поліції сприйняли це за ознаки сп`яніння.

Сторона захисту вказує, що ОСОБА_1 , побоюючись, що відсутність функції нирок може привести до спотворення результату роботи цього приладу, на проходження огляду не погодився.

Окрім того, вказує, що ОСОБА_1 розуміючи, що проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння потребує значного періоду часу, а відкладення процедури гемодіалізу може привести до різкого погіршення його стану, діючи в стані крайньої необхідності, усуваючи небезпеку для свого життя та здоров`я, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, в матеріалах справи містяться письмові «пояснення» ОСОБА_1 , які власноруч написані поліцейським. Надані на відеозаписі усні пояснення ОСОБА_1 є зовсім протилежними.

Посилається на те, що на відеозапису ОСОБА_1 не говорив, що вживав алкогольні напої.

Окрім того, зазначає, що пояснення свідка ОСОБА_3 , який в ході бесіди з поліцейськими сказав, що «ненавидить» ОСОБА_1 оскільки вважає, що він знаходиться в стані сп`яніння - не можуть бути прийняті судом як об`єктивні.

На думку сторони захисту, суд першої інстанції не врахував вчинення такої відмови у стані крайньої необхідності, що виключає відповідальність особи згідно приписів ст.17 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Писаренка С.Ю., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №143428 від 16 вересня 2022 року, з якого убачається, що 16 вересня 2022 року о 07-35 в м.Запоріжжя в Комунарському районі по вул.Оріхівське шосе 10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ-21101», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР України;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest Drager 6810 не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 ;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 вересня 2022 року;

- у письмових поясненнях ОСОБА_1 від 16 вересня 2022 року;

- у письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 від 16 вересня 2022 року;

- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» відповідно до якої гр. ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП немає. Посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 21 листопада 2017 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними:

- в рапорті поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції ДорогобідА.В., згідно з яким, останній доповідає, що 16 вересня 2022 року під час патрулювання в Комунарському району у складі екіпажу АП «Хижак 603» разом з лейтенантом поліції Глущенко Д.В. на службовий пристрій надійшов виклик «Порушення ПДР» в ньому повідомлялось, що водій транспортного засобу «ВАЗ-21101», державний номерний знак НОМЕР_1 (на думку заявника) перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Прибувши на місце виклику, до них звернувся заявник - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який чітко вказав на водія транспортного засобу «ВАЗ-21101», державний номерний знак НОМЕР_1 , також повідомив, що саме водій вищевказаного транспортного засобу керував ним, а коли автомобіль зупинився, то ніхто сторонній до автомобіля не підходив. Відповідно до ст.32 ЗУ «Про Національну поліції» було встановлено водія транспортного засобу «ВАЗ-21101», державний номерний знак НОМЕР_1 . Ним виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_2 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд у встановленому законодавством порядку на що, останній відповів відмовою. Відмова від проходження огляду зафіксована на бодікамеру №470389, №471827. На водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл НОМЕР_3. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України. Про повторність попереджений;

- в рапорті інспектора УПП в Запорізькій області ДПП Лейка М.Г. згідно з яким, останній доповідає, що 16 вересня 2022 року було отримано заяву та зареєстровано ЄО за №4928 від 16 вересня 2022 року як: порушення правил дорожнього руху. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що 16 вересня 2022 року надійшло повідомлено зі служби 102 про те, що за адресою: Комунарський район, м.Запоріжжя, Оріхівське шосе, заявник ОСОБА_3 їхав за автомобілем лада 2110 д.н. НОМЕР_1 по Оріхівському шосе в бік розвилки, водій якого не керовано їхав, можливо людині погано, а може в стані алкогольного сп`яніння. В ході розмови водій автомобіля повернув на обласну лікарню.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав.

Його захисник-адвокат Писаренко С.Ю. в ході розгляду справи в суді першої інстанції заперечував щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, поклався на обставини зазначені у поясненнях на протокол про адміністративне правопорушення згідно з якими, ОСОБА_1 не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності через вчинення діяння у стані крайньої необхідності. ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 1 групи та багато років страждає на важке хронічне захворювання гломерулонефрит 5 ступеню, що означає відсутність функції нирок та по життєву потребу у лікуванні програмним гемодіалізом в режимі: понеділок-середа-п`ятниця з 08-00 години по 12-00 годину. ОСОБА_1 , розуміючи, що проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння потребує значного часу, а відкладення процедури гемодіалізу може призвести до різкого погіршення його стану, діючи у стані крайньої необхідності, усуваючи небезпеку для свого життя та здоров`я, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При апеляційному розгляді захисник-адвокат Писаренко С.Ю. навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені захисником-адвокатом Писаренком С.Ю., при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про те, що транспортний засіб ОСОБА_1 був припаркований, та ніякого руху він не здійснював, є безпідставним та спростовується наявними у справі доказами в т.ч. відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

З вказаного відеозапису цілком зрозуміло, що водієм автомобіля був саме ОСОБА_1 , який знаходився за кермом автомобіля «ВАЗ-21101», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Факт керування транспортним засобом не заперечувався самим ОСОБА_1 як під час спілкування останнього з працівниками поліції, так і під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Відеозаписом події зафіксовано, що в автомобілі ВАЗ-21101», на пасажирському сидінні знаходилась жінка (дружина ОСОБА_1 ), яка на запитання поліцейського, як ОСОБА_1 сів в такому стані за кермо, повідомила, що ОСОБА_1 потрібно було їхати на гемодіаліз.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких останній зазначає, що 16 вересня 2022 року він їхав на гемодіаліз в лікарню в алкогольному сп`янінні на автомобілі «ВАЗ-21101», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Окрім того, факт керування автомобілем ОСОБА_1 також підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , згідно з якими, він рухався з с.Лежине у бік м.Запоріжжя по трасі Т0803, біля с.Степне догнав автомобіль «ВАЗ-21101», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався з порушенням ПДР. Декілька разів водій міг скоїти ДТП. Він не став обганяти і прямував слід за ним. О 07 год.26 хв. одразу зателефонував на лінію 102 та попередив про цей випадок. Прямував за водієм до обласної лікарні за адресою: Оріхівське шосе, 10, м.Запоріжжя. Після повної зупинки почав стежити за автівкою «ВАЗ-21101» до прибуття патрульної поліції. З автомобіля виходив водій і повертався за кермо. До автівки ніхто окрім водія не підходив.

Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ-21101», державний номерний знак НОМЕР_1 ., у суду апеляційної інстанції немає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами.

Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.

Версія сторони захисту щодо обставин справи, не є переконливою та спростовується наявними в матеріалах справи доказами, вказаними вище.

Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З наявного в справі відеозапису убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з такими обставинами, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній відмовився.

ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з матеріалами справи, під час оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 своєї вини не заперечував та не оспорював фактичні обставини справи.

Більше того, останній не заперечував факту вживання алкогольних напоїв, при цьому зазначивши, що «вчора трішки було».

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом події та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В свою чергу, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, не убачається.

Те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, багато років страждає на важке хронічне захворювання та потребуває лікування програмним гемодіалізом через що, вчинив правопорушення у стані крайньої необхідності (на що звертає увагу сторона захисту), не впливає на законність постанови та не спростовує порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , які були власноруч написані поліцейським, є необґрунтованими, з огляду на те, що в вищевказаних поясненнях ОСОБА_1 (арк. справи 4) міститься особистий підпис останнього, яким він особисто засвідчив обставини викладені в зазначених поясненнях.

Крім того, письмові пояснення ОСОБА_1 , які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, містять вказівку на те, що вказані пояснення написано власноручно.

Будь-яких клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги, стороною захисту, не було заявлено.

В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданимидо протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.

Апеляційна скарга сторони захисту не містить доводів, які би вказували на незаконність ухваленого судом рішення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника - адвоката Писаренка С.Ю. залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 14 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева