Справа№938/633/23
Провадження № 3/938/351/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, утриманців немає,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю потерпілої особи: ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносносвоєї матері ОСОБА_2 .

Правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_1 , 04.08.2023 приблизно о 14год 00хв. за місцем свого проживання в с.Красноїлля Верховинського району, перебуваючи у нетверезому стані вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме, ображав їх нецензурними словами, чим була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Будучи допитаним у судовому засіданні 21.08.2023, ОСОБА_1 , вину у вчиненому правопорушенні визнав частково. Пояснив, що 04.08.2023 він прийшов додому, дещо на підпитку, приніс помідори та спеції і сказав мамі, щоб вона їх законсервувала. Мати відмовилася це робити, сказавши, що він має подругу, нехай вона і закриває. При цьому, обізвала її нецензурною лайкою, на що він у відповідь також обізвав матір нецензурними словами. Мати розплакалася та подзвонила на 102. Сварка тривала десь приблизно 30 хвилин.

У зв`язку з тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності часткво визнав свою вину у вчиненні адміністративеного правопорушення, судом для дачі пояснень викликано в судове засідання потерпілу особу ОСОБА_2 .

Судове засідання було відкладено на 12.09.2023, проте, не відбулося у зв`язку з неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Наступне судове засідання відкладено на 28.09.2023.

В судове засідання 28.09.2023 з`явилася потерпіла особа, ОСОБА_2 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання в черговий раз не з`явився, однак, оскільки він надав пояснення у судовому засіданні 21.08.2023, суддя вважає за можливе розглянути справу, за його відсутності.

Так потерпіла особа ОСОБА_2 суду пояснила, що перед подією, яка сталася 04.08.2023 її сина не було вдома приблизно тиждень. Повернувся 04.08.2023 у стані алкогольного сп`яніння та почав скандалити. Приніс 10кг. помідор та сказав, щоб вона законсервувала, однак вона відмовилася, після чого він почав ображати її нецензурною лайкою. Підтвердила, що син проживає разом з нею та її матір`ю, в одному житловому будинку. Просила суворо його не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої особи, дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.п. 16, 14, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 , з якою він спільно проживає та пов`язаний спільним побутом, правами та обов`язками, домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, які полягали у тому, що він ображав її нецензурними словами, голосно кричав та принижував честь і гідність.

Таким чином, характер вчиненого порушення з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчить про наявність в його діях складу даного правопорушення - вчинення домашнього насильства у розумінні п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №534712 від 18.08.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 , 04.08.2023 приблизно о 14год 00хв. за місцем свого проживання в с.Красноїлля Верховинського району, перебуваючи у нетверезому стані вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме, ображав їх нецензурними словами, чим була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.08.2023, згідно з якою ОСОБА_2 04.08.2023 заявила про те, що 04.08.2023 близько 14.06год в с. Красноїлля син ОСОБА_1 будучи на підпитку вчинив сварку, під час якої ображав її нецензурною лайкою, чим завдав психологічного болю;

-письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 04.08.2023, в яких вона зазначила, що проживає в с. Красноїлля, Верховинського району Івано-Франківської області, спільно зі своєю мамою ОСОБА_3 та своїм сином ОСОБА_1 01.06.2023 її син ОСОБА_1 демобілізувався із лав ЗСУ по догляду за її матір`ю ОСОБА_3 та з того часу систематично вживає спиртні напої, після чого словесно ображає її нецензурними словами, принижує. Просить вжити заходів до її сина ОСОБА_1 ;

-поясненнями наданими потерпілою ОСОБА_2 в судовому засіданні;

- письмововими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він пояснив, що 04.08.2023 близько 14год 20хв. він прийшов додому випивший, приніс 10кг. помідор та попросив маму, законсервувати їх. Мати відмовилася консервувати помідори та з цього приводу між ними виникла сварка. В ході сварки мама обзивала його цивільну дружину нецензурними словами, це обурило його, а тому він у відповідь почав кричати на маму. Після закінчення сварки мати зателефонувала в поліцію;

-поясненнями ОСОБА_4 , наданими ним в судовому засіданні 21.08.2023, в яких він, той факт, що вчинив відносно матері домашнє насильство, не заперечив.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями 24, 30, 40-1, ч.1 ст.173-2, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок (триста сорок гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС