ПОСТАНОВА

Іменем України

21.09.2023 Справа №607/14991/23 Провадження № 3/607/6114/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

11.08.2023 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення № 0003986 від 04.08.2023 зазначено, що 04.08.2023 о 08 год. 50 хв. на вул. Тролейбусній, 9Б в м. Тернополі ОСОБА_1 на транспортному засобі марки «Skoda» моделі «Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , займався господарською діяльністю з перевезення пасажирів на таксі без державної реєстрації як суб`єкт господарювання та без одержання відповідної ліцензії на зайняття вказаним видом діяльності, чим порушив вимоги п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Братівник І.В. пояснив, що ОСОБА_1 не визнає себе винуватим в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні. Зазначив, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУПАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з підстав, викладених у письмових запереченнях. Так, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені докази здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності, зокрема, факт надання послуг за винагороду та систематичний характер таких дій. Так само незрозумілим є те, які саме послуги надавав ОСОБА_1 , кому вони були надані та чи були вони платними і систематичними.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. При цьому приписами ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкову участь особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП. Ураховуючи, що захист прав ОСОБА_1 у судовому засіданні здійснював адвокат Братівник І.В., який не заперечував щодо розгляду справи без його довірителя, суд вважав за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У контексті рішення Європейського суду з прав людини «Надточій проти України» (заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Також згідно ч. 1 ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25.04.2003 «Про застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Тобто однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності є систематичність.

Таким чином істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не лише факт здійснення певного виду діяльності, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності. При цьому чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 0003986 від 04.08.2023 вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується те, що 04.08.2023 о 08 год. 50 хв. на вул. Тролейбусній, 9Б в м. Тернополі ОСОБА_1 на транспортному засобі марки «Skoda» моделі «Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , займався господарською діяльністю з перевезення пасажирів на таксі без державної реєстрації як суб`єкт господарювання та без одержання відповідної ліцензії на зайняття вказаним видом діяльності.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, долучено лише фотознімок транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому знаходиться шашка таксі.

Разом з тим докази того, що ОСОБА_1 04.08.2023 о 08 год. 50 хв. на вул. Тролейбусній, 9Б в м. Тернополі здійснював перевезення пасажирів з метою отримання прибутку, суду не надані. Зокрема, відсутні пояснення свідків чи пасажирів, яким ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів автомобільним транспортом. Так само відсутні докази вартості наданих ОСОБА_1 послуг.

Крім цього, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 займається господарською діяльністю, а саме систематично надає послуги з перевезення пасажирів автомобільним транспортом з метою отримання прибутку.

Більше того суду не надані докази того, що такий транспортний засіб взагалі використовується саме ОСОБА_1 , оскільки з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , вбачається, що власником останнього є ОСОБА_2 .

За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так само Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема, у справах «Кобець проти України» (рішення від 14.02.2008), «Берктай проти Туреччини» (рішення від 08.02.2001), «Леванте проти Латвії» (рішення від 07.11.2002) вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

За таких підстав суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав суд доходить висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При цьому суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ч. 2 ст. 284, ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 7, 9, 40-1, 164, 245, 247, 251-252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська