Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1948/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року смт. Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Соловйов А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , службове посвідчення НОМЕР_2 видане 21.09.2021 р.,

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення СхРУ№223555 від 20.07.2023 р., ОСОБА_1 03.07.2023 не повернувся із відрядження до місця дислокації, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 172-15КУпАП встановлює відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. Так, недбале ставлення до військової служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. Несумлінне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків, передусім, характеризує поведінку (дію або бездіяльність) при недбалості. Вона означає, що за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (неякісне, неточно, неповно, поверхнево, несвоєчасно тощо) або взагалі не виконує службові обов`язки, яківходять до її компетенції. Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Отже, для об`єктивної сторони недбалості необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; б) коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому порядку; в) яким способом і які конкретні дії суб`єкт повинен був здійснити за даних обставин; г) чи мав він реальну можливість виконати ці дії; д) в чому виразилися допущені ним порушення. Відповідальність за ст. 172-15 КУпАП можлива у разі, якщо за ці ж фактичні дії (бездіяльність) не передбачена відповідальність іншими спеціальними нормами.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 обвинувачуєтья у тому, що він 03.07.2023 р. не прибув з відрядження, що за відповідних умов може становити склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 КУпАП. Однак, з наданих до суду матеріалів справи не зрозуміло чи він і досі не з`явився, чи протягом якого часу - наскільки невчасно він не з`явився, що є критерієм розмежування видів відповідальності (кваліфікуючою ознакою) (КУпАП чи КК України).

Постановою Ярмолинецького районного суду від 01.08.2023 р. справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП було повернуто до військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення, оскільки не визначено чіткого та однозначного обвинувачення. 15.09.2023 р. на адресу суду після доопрацювання надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , разом з матеріалами вказаної справи представником військової частини НОМЕР_3 подано клопотання, про закриття провадження у справі, оскільки зазначені в постанові Ярмолинецького районного суду від 01.08.2023 р. недоліки усунути не представилось можливим, а тому, вимоги зазначеної постанови суду від 01.08.2023 р., у якій вказані конкретні недоліки, залишилась невиконаними.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оскільки відсутні докази вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, зазначеногоу протоколі, який подано на розгляд суду, і які б доводили його вину поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо вини тлумачаться на користь порушника, то суд вважає, що в діях особи відсутня об`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б однієї обов`язкової складової складу адміністративного правопорушення свідчить про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. ст. 283-284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницькоїобласті.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.В. Соловйов