Справа № 522/3967/23
Провадження № 3/522/3645/23
П О С Т А Н О В А

25 вересня 2023 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Кічмаренко С.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1

- в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 08 лютого 2023 року о 10:35 години, ОСОБА_1 , перебуваючи в м. Одесі по вул. керував автомобілем марки Isuzu, державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 у спеціальному медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На підтвердження зазначених обставин, інспектора Патрульної поліції в Одеській області, надав до суду:

- протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України.

- направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння;

- компак-диском, що містить відеозапис подій;

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП не визнав та показав, що він дійсно був зупинений співробітниками Патрульної поліції в Одеській області. Однак інспектор не пропонував йому здійснити виїзд в медичний заклад. Після чого, він самостійно пройшов медичний огляд в спеціалізованому медичному закладі, де був підтверджений висновком його тверезий стан.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до приписів ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність відповідно до ст. 130 ч.1 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП виражається в т.ч у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, в даному випадку відмова особи, від проходження медичного огляду в спеціалізованому медичному закладі в сенсі ст. 130 КпАП України безпосередньо пов`язана з перебуванням цієї особи в стані наркотичного сп`яніння. Саме зазначені обставини ставляться в провину ОСОБА_1 .

Однак, в ході судового розгляду адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 судом було встановлено, що останній не відмовлявся від проходження медичного огляду в спеціалізованому медичному закладі.

Більш того, твердження органу, що склав протокол про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду внаслідок перебування його в стані алкогольного сп`яніння, спростовується доказами, наданими останнім до суду, а саме: висновком, складеною медичним закладом КП «ООМЦП3», згідно якого в крові ОСОБА_1 на момент його огляду вмісту алкогольних речовин не виявлено.

В результаті аналізу наданих до суду вищезазначених доказів та встановлених судом обставин суд приходить до висновку, що твердження органу який склав протокол про адміністративне правопорушення про відмову ОСОБА_1 від проходження від медичного огляду в зв`язку з перебуванням останнього в стані алкогольного сп`яніння ґрунтується на припущеннях.

У зв`язку із чим, у суду виникають обґрунтовані сумніви доведеності вини ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Більш того, оцінюючи зібрані судом докази у їх сукупності, на переконання суду в даному випадку встановлені судом обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, відтак і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КпАП України.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суд вважає за необхідне адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 23, 33, 130, 221, 247, 283, 284, КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за фактом інкримінованого правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності - звільнити.

На постанову може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через районний суд протягом 10 діб з дня його оголошення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси С.М. Кічмаренко