Дата документу 03.10.2023Справа № 554/6225/23
Провадження № 3/554/2420/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2023 року суддя Октябрського районного суду міста Полтави Попов О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави матеріал відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

10.07.2023 року о 22-10 год. ОСОБА_1 в м. Полтава по вул. Гоголя, 6 повторно протягом року керував транспортним засобомавтомобілем ЗАЗ DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 07.03.2023, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

Крім того, 10.07.2023 року о 22-10 год. ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, в м. Полтава по вул. Гоголя, 6,керував транспортним засобомавтомобілем ЗАЗ DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому порядку у медичному закладі зі згоди водія.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз викладених вище обставин неявки ОСОБА_1 в судове засідання, що його було належно повідомлено про розгляд відносно нього даної справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, та свідчить про умисне уникнення від явки до суду та затягування судового розгляду даної справи з метою уникнення відповідальності.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи вказані рішення ЄСПЛ та вимоги ст. 268 КУпАП, зважаючи на те, що судом вичерпано усі можливі засоби для належного повідомлення притягуваного про дату, час і місце розгляду справи, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки притягуваного у судові засідання неповажними та вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Перевіривши надані матеріали, суд вважає, що їх достатньо для розгляду справи.

Згідно п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП,підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 433927 від 10.07.2023 року, серії ААД № 045279 від 10.07.2023 року, копіями постанов від 25.04.2023, 11.01.2023, 07.03.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення відповідно за ч. 4 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, копією висновку КП «Полтавський обласний центр терапії залежності Полтавської обласної ради» № 305 від 10.07.2023 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, даними відеозапису.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторне протягом року, а також за ч. 3 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майнове положення, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та застосовує до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами без конфіскації транспортного засобу, оскільки автомобіль ЗАЗ DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення належить ОСОБА_2 , тобто не належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у встановленому законом розмірі.

Керуючись ст.ст. 24 ч. 1 п. 2 ,36, 40-1, 284 п.1 КУпАП України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення відповідно до ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу (отримувач: ГУК Полтавської області/ 21081300; ; банк отримувача: Казначейство України «ЕАП»; номер рахунку (IBAN): UA0016001; код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Строк позбавлення права керування транспортними засобами обчислювати з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.Г. Попов