ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3284/23 Номер провадження 33/814/1629/23Головуючий у 1-й інстанції Калько О. С. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокатів Голяніщева Д.Ю. та Говорової С.Л., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 31 серпня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Київського районного суду м. Полтава від 31 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Даною постановою провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрито з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 02.06.2023 року о 10 год. 03 хв.

останній керуючи автомобілем «TOYOTA COROLLA» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Шевченка 65а в напрямку вул. Сінна м. Полтава при зміні напрямку руху, виконуючи маневр перестроювання не впевнився у безпечності маневру, не надав перевагу у русі та скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER 200» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку перестроювався ОСОБА_1 .. В результаті зіткнення автомобілі зазнали пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 10.3 ПДР України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині встановлення його вини у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, прохав скасувати постанову у вказаній частині та постановити нову, якою справу відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 вказав, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та зібраним по справі доказам. Вважає, що наявні у справі докази не підтверджують його вини у порушенні зазначених у протоколі пунктів ПДР, які перебувають у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою яка мала місце.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення осіб, що з`явилися, приходжу до висновку, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.06.2023 року о 10 год. 03 хв.

останній керуючи автомобілем «TOYOTA COROLLA» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Шевченка 65а в напрямку вул. Сінна м. Полтава при зміні напрямку руху, виконуючи маневр перестроювання не впевнився у безпечності маневру, не надав перевагу у русі та скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER 200» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку перестроювався ОСОБА_1 .. В результаті зіткнення автомобілі зазнали пошкоджень. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що фактично це адміністративне правопорушення встановлено протоколом про адміністративне правопорушення від 05.06.2023 серії ААД № 045010, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями учасників ДТП, матеріалами відеофіксації пригоди.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно із п.п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо фактичних обставин справи, а саме того, що зміст пояснень учасників ДТП, схеми з місця ДТП, розташування транспортних засобів, локалізація пошкоджень на автомобілях та відеофіксація ДТП об`єктивно свідчать про порушення водієм ОСОБА_1 п.п.10.1, 10.3 ПДР України.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції неналежно оцінив докази та прийшов до передчасних висновків, які не відповідають фактичним обставинам пригоди, слід відхилити з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Доводи апеляційної скарги не підтверджуються новими доказами або доказами, які судом не взято до уваги. Зміст заперечень ОСОБА_1 зводиться до переоцінки доказів наявних у справі. За таких обставин, враховуючи обґрунтованість висновків суду за результатами оцінки зібраних доказів, підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення не вбачається.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 31 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин