Справа № 461/6016/23 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 33/811/1258/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі представника Львівської митниці Кирчея Юрія Ярославовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на постанову Галицького районного суду м. Львова від 15 серпня 2023 року, щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 )

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та накладено на нього стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «LAND ROVER RANGE ROVER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно постанови, 17 липня 2023 року, 02 год. 30 хв., ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) прямував у приватну поїздку з Республіки Польщі до України через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці смугою руху митного контролю «Зелений коридор» в якості пасажира автомобіля марки «Mercedes-Benz E220 D», р.н. НОМЕР_3 .

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, Львівською митницею було встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) 03 серпня 2021 року через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «LAND ROVER RANGE ROVER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року»

Станом на 17 липня 2023 року вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та в інший митний режим не поміщено.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), органом митниці кваліфіковано за ч. 6 ст. 481 МК України.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду, а провадження у справі закрити у зв`язку із вчиненням дій особи в стані крайньої необхідності.

Вважає, що постанова місцевого суду прийнята з порушенням норма матеріального та процесуального права.

Повідомляє, що 03 серпня 2021 року, через митний пост «Мостиська» Львівської митниці, він ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «LAND ROVER RANGE ROVER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року».

12 вересня 2021 року він терміново повернувся в Республіку Ірландія, оскільки його дружина ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) важко захворіла та потребувала допомоги, транспортний засіб він залишив на території України, оскільки такий поламався.

Наголошує, що боявся повертатися в Україну у зв`язку із збройною агресією РФ.

Повідомляє, що згідно довідки № 2024/02.0-7.1, виданої 28 лютого 2022 року Торгово-промисловою палатою України, остання засвідчувала і підтверджує, що військова агресія російської федерації проти України, яка стала підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року, є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), які з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними. У зв`язку із чим, перевищення строку тимчасового ввезення на митру територію України транспортного засобу, не може тягнути відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 481 МК України.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) в судове засідання, призначене на 21 вересня 2023 року не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки представника митниці, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).

Заслухавши пояснення представника митниці Кирчея Ю.Я. на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суду вважає, що апеляційна скарга не підлягають до задоволення.

Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

За змістом ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 6 статті 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Згідно зі ст. 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

За змістом ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, перевищення встановленого ст. 380 МК України строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу або конфіскації транспортного засобу.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до відповідальності за порушення митних правил дотримано в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, є вмотивованим, ґрунтується на сукупності зібраних, перевірених судом доказів, зокрема на протоколі про порушення митних правил №0917/20900/23 від 17 липня 2022 року (а.с. 1-4), згідно з яким ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) 17 липня 2023 року, о 02 год. 30 хв., прямував у приватну поїздку з Республіки Польщі до України через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці смугою руху митного контролю «Зелений коридор» в якості пасажира автомобіля марки «Mercedes-Benz E220 D», р.н. НОМЕР_3 .

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, Львівською митницею було встановлено, що він 03 серпня 2021 року через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «LAND ROVER RANGE ROVER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року»

Станом на 17 липня 2023 року даний транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та в інший митний режим не поміщено.

Наведені в протоколі обставини стверджуються копією контрольного талону для проходження по «зелений коридору» (а.с.7), витягом з даних ЗМК та пасажирського пункту пропуску ( а.с. 8) відповідно до якого ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ввіз на митну територію України транспортний засіб «LAND ROVER RANGE ROVER» та автомобіль перебував в режимі тимчасового ввезення терміном до 1 року, поясненнями ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) (а.с. 11), з яких убачається, що він ввіз автомобіль у 2021 році, в зв`язку із тим, що він поламався вивезти його не зміг, залишив на СТО, швидше приїхати забрати транспортний засіб не міг, оскільки займався гуманітарною допомогою.

Аргументи апелянта, що 12 вересня 2021 року він терміново повернувся в Республіку Ірландія, оскільки його дружина ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) важко захворіла та потребувала допомоги, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки апелянтом не надано жодних доказів, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) перебувала на стаціонарному лікуванні в 2021 році на території Ірландії та потребувала догляду свого чоловіка.

Доводи сторони захисту, що автомобіль «LAND ROVER RANGE ROVER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 поламався, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ст. ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Частиною 7 ст. 380 МК України передбачено, що у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування.

Відповідно ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

У випадку, якщо факт аварії чи дії непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог митного законодавства повинна звернутися до митниці, яка здійснює контроль за цими транспортними засобами з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати такий транспортний засіб, а також інформацію про місце, обставини та наслідки аварії чи дії непереборної сили.

Згідно підпункту 3 п. 3 «Строк тимчасового ввезення та його продовження» розділу ІІ Порядку №657: «Рішення про продовження строку тимчасового ввезення товарів або про відмову в продовженні строку тимчасового ввезення цих товарів приймається керівником митного органу або вповноваженою ним посадовою особою та оформлюється шляхом накладення відповідної резолюції на заяві щодо продовження строку тимчасового ввезення.

За змістом ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) відповідно до ст. 192 МК України до органу доходів і зборів, щодо обставин аварії та обставин непереборної сили, не звертався, не повідомив митний орган про неможливість вивезення автомобіля у зв`язку із ремонтом. Доводи ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ),що автомобіль перебував на ремонті, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки ремонт транспортного засобу не відноситься до аварій та обставин непереборної сили, інших доказів неможливості вчасного вивезення транспортного засобу за межі митної території України через пункти пропуску, які працювали, не надано.

Твердження сторони захисту, що він боявся повертатися в Україну у зв`язку із збройною агресією РФ, заслуговують на увагу апеляційного суду, разом із тим такі не спростовують вини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) у порушенні митних правил, передбаченому ч. 6 ст. 481 МК України, окрім того апелянт мав можливість звернутися до митного органу за допомогою засобів електронного чи поштового зв`язку та повідомити про неможливість вивезення транспортного засобу у зв`язку із збройною агресією РФ.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) за ч. 6 ст. 481 МК України.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 6 ст. 481 МК України з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ,апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Галицького районного суду м. Львова від 15 серпня 2023 року, якою притягнуто ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.481 МК України залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.