Номер справи 220/756/23
Номер провадження 3/220/322/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Черняєвої С.П.

представника особи, яка

притягується до відповідальності адвоката Заплітної І.А.

розглянувши матеріали, що надійшли з Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , 35 бригада, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 022504 від 09.06.2023 року, 09.06.2023 р. о 12 год. 10 хв. ОСОБА_1 в с. Іскра, Волноваського району Донецької області керував транспортним засобом - автомобілем «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та продуття газоаналізатора «Драгер-6810» відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи шляхом направлення телефонограми та смс-повідомлення на номер телефону, зазначений у протоколі, які ним були отримані. Враховуючи те, що ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився до суду, будь-яких заяв від нього не надходило, доказів поважності причини неявки в судове засідання суду не надав, суд вважає причини його неявки не поважними та з урахуванням викладеного, вважає можливим відповідно до ст. 268 КУпАП розглянути справу у відсутності правопорушника.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Заплітна І.А. подала письмове клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування автомобілем, а у адміністративному матеріалі відсутні докази того, що автомобіль здійснював рух за описаних у протоколі обставин, і ОСОБА_1 виконував функції його водія. Отже у даній справі відсутній суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому і увесь його склад та сама подія правопорушення, що є безумовною підставою для закриття провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вважає, що пояснення, які надавав ОСОБА_1 безпосередньо на місці події, не слід брати до уваги, оскільки на дані справи поширюються загальні принципи кримінального провадження щодо свободи від самовикриття. Окрім цього, не варто брати до уваги пояснення ОСОБА_1 на місці події ще й тому, що останньому не було роз`яснено його права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, в тому числі право не свідчити проти себе. Згідно абз. 4 п. 2 Р. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі - Інструкція № 1395), під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі. Також ОСОБА_1 , в порушення ст.266 КУпАП та Інструкції не було повідомлено ознак сп`яніння та не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер та не зафіксовано відмови від проведення такого огляду. Зазначене чітко підтверджується з відеозаписів доданих до матеріалів справи. Поліцейський одразу запропонував пройти медогляд в медичному закладі, алкотестера при ньому не було. Окрім цього, поза відеозаписом сказав ОСОБА_1 , що краще від поїздки в медзаклад відмовитись, оскільки це займе багато часу, що підтверджується відеозаписом з бодікамери (03:02-03:18 с.), де на запитання поліцейського про те, чи погоджується ОСОБА_1 пройти медогляд останній відповідає: «Ви ж сказали, що так краще буде» і в подальшому проїхати на медогляд відмовляється. На що поліцейський відповів, що він запропонував проїхати. Зазначене ще раз підтверджує те, що ОСОБА_1 працівник поліції не пропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці, що є порушенням процедури проходження огляду на стан сп`яніння. Що стосується пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зафіксовані на відеозаписі, що доданий то матеріалів справи, то відповідно до ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Разом з тим, поліцейським вівся відеозапис, у зв`язку з чим залучення свідків для проведення огляду було зайвим. На відеозаписі зафіксовано як поліцейський залучає двох свідків та в їх присутності пропонує ОСОБА_1 пройти медогляд, не конкретизуючи який саме та не пропонуючи продути алкотестер Драгер. Однак в письмових поясненнях свідків вказано про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці за допомогою алкотестера Драгер та від огляду в закладі охорони, що не відповідає фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні про закриття провадження.

Суд вислухавши адвоката Заплітну І.А., дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 252 КУпАП та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно положень п.п. 6, 7 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені положення містяться і у ст. 266 КУпАП.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі повинен бути забезпечений працівником поліції при дотриманні наступних умов: 1. незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння з використанням поліцейським спеціальних технічних засобів; 2. незгода водія з результатами такого огляду. Дана норма є імперативною.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та продуття газоаналізатора «Драгер-6810» відмовився в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які були присутні при складанні протоколу, 09.06.2023 р. о 13 год. 15 хв. вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків. В їх присутності ОСОБА_1 відмовився від продуття на місці газоаналізатора «Драгер-6810», а також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Проте з відеозапису, долученого до адміністративного протоколу, вбачається, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що водій відмовився, але пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технологічного пристрою в зв`язку керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння працівники поліції не пропонували та не роз`яснювали наслідки відмови. В присутності свідків працівник поліції також пропонував ОСОБА_1 лише проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Отже, матеріалами справи не підтверджено факту вимоги працівника поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер-6810», що відображено у протоколі та поясненнях свідків.

З огляду на це, суд не може прийняти до уваги письмові пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи. В судове засідання свідки не з`явились.

Отже, зі змісту наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що всупереч вимогам ст.266 КУпАП, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 працівниками поліції не було запропоновано водію проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи адвоката Заплітної І.А. в тій частині, що у поліцейського не було підстав для залучення свідків в зв`язку з веденням відеофіксації, суд вважає безпідставними, оскільки норми діючого КПК не містять відповідної заборони.

Крім того, суд зазначає, що згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

З дослідженого судом відеозапису вбачається, що працівником поліції, в порушення зазначеним вище норм, ОСОБА_1 не було роз`яснено його права.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про те, що зазначені вище вимоги нормативних актів поліцейськими в повному обсязі дотримані не були, а отже підстав стверджувати, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку у суду немає.

Відтак, процедура оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення проведена в порушення вимог КУпАП.

Отже, під час розгляду справи було встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за пунктом 2.5 ПДР, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 130, 245, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Якішина О.М.