Справа № 585/3918/23
Номер провадження 3/585/1375/23
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Ганна Олександрівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Роменського р-ну, Сумської обл., громадянина України, місце роботи не встановлено, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 від 24.01.2020 року, виданий органом №5924, м.т. НОМЕР_3 , притягувався до адміністративної відповідальності, не є особою, звільненою від сплати судового збору,

за порушення ч.2 ст. 1732 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 28.09.2023 року серії ВАД №062238, ОСОБА_1 18.09.2023 року о 21 год., за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 насильство в сім`ї, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме ображав ОСОБА_2 нецензурною лайкою, внаслідок чого, повторно, протягом року могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, на думку особи, яка склала протокол, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.1732 КУпАП України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав.

Суд, перевіривши матеріали справи у їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Приписами ч.1 ст. 1732 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно до ч. 2 ст. 1732 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і інтересів підприємств, установ та організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі, гідності інших громадян, правил співжиття, виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що дані викладені за змістом адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 062238 від 28.09.2023 року, складеного щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства 18 вересня 2023 року за місцем фактичного проживання, щодо своєї співмешканки ОСОБА_2 , жодним належним, допустимим і достатнім доказом не підтверджено виходячи з наступного.

Так, згідно до долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 062238 від 28.09.2023 року доказів вбачається:

- згідно реєстраційної картки звернення, дата та час реєстрації якої 08.09.2023 17:34 год, та яке зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (ЖЄО) ГУ НП України в Сумській області 11.09.2023 за № 786, зі змісту звернення встановлено, що домашнє насильство вчиняється сином заявниці, неодноразово зверталися до поліції та писали заяви, але домашнє насильство щодо співмешканки кривдника та їх спільних дітей продовжується.

- згідно до пояснень ОСОБА_3 від 26.09.2023, повідомляє що про обставини, які мали місце 20.09.2023 близько 22:00 год, а саме, що її син ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_2 та двох малолітніх дітей;

- згідно до пояснень ОСОБА_2 від 28.09.2023, вона скаржиться на свого співмешканця ОСОБА_1 , який агресивно реагує на її зауваження;

- згідно до пояснень ОСОБА_1 від 28.09.2023, повідомляє що про обставини, які мали місце 18.09.2023 близько 21:00 год, а саме, що він ображав та принижував свою співмешканку та погрожував їй фізичною розправою, але фізичної сили до ОСОБА_2 не застосовував.

Таким чином, суть правопорушення зазначеного за змістом протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та імовірні обставини події, яка мала місце 18.09.2023 року, не підтверджені доказами, що долучені до справи, не співпадають між собою, так як у матеріалах (поясненнях осіб) зазначені різні дати, що не співпадають з датою вчинення правопорушення зазначеного у протоколі.

При цьому матеріали справи не містять безпосереднього звернення ОСОБА_2 або іншої особи про те, що ОСОБА_1 саме 18.09.2023 було вчинено дії, які мають ознаки домашнього насильства та можуть бути кваліфіковані за ст. 1732 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на засадах суворого додержання законності і принципів презумпції невинності, згідно з якою особа, що притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки протилежне не буде доведено і зафіксовано у встановленому законом порядку.

Поряд із загальними принципами, характерними для всього адміністративного процесу (законності, об`єктивної істини, рівності громадян перед законом, оперативності тощо), провадженню в справах про адміністративні правопорушення значною мірою більше, ніж іншим провадженням, властивий принцип економічності, що, однак, не означає, що справи повинні розглядатися поверхово.

Для виникнення правовідносин відповідальності, необхідна сукупність як фактичних підстав, так і юридичних фактів (юридичні підстави), тобто наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

Склад правопорушення завжди конкретний і становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Під юридичним складом розуміють передбачену нормами адміністративного права сукупність ознак, при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення.

До цих ознак належать: а) об`єкт; б) об`єктивна сторона; в) суб`єкт; г) суб`єктивна сторона.

Саме до об`єктивної сторони складу порушення, як системи передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку, включаються обов`язкові ознаки: протиправне діяння - дія чи бездіяльність, шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між протиправним діянням та шкідливими наслідками, що наступили; і факультативні ознаки -час, місце, умови, способи та засоби вчинення правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також обов`язок складання протоколу про адміністративне правопорушення, урегульовано п. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року, згідно до якого: складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд, встановив відсутність належних, допустимих і достатніх доказів про те, що ОСОБА_1 18.09.2023 за місцем спільного мешкання вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.1732 КУпАП повідношенню до своєї співмешканки ОСОБА_2 , а тому провадження в справі, за протоколом про адміністративне правопорушення - підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 283, 284, 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 1732 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подано протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г. О. Цвєлодуб