Номер провадження: 33/813/1215/23
Номер справи місцевого суду: 521/7015/23
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І., при секретарі судового засідання Гасановій Л.Я.к., за участі захисника Мишака Д.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Мишака Д.Е. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 04.05.2023 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнутий судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: 23.02.2023 року о 08 годині 35 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan X-Trail» номерний знак « НОМЕР_2 » по вулиці Кости Хетагурова буд. 55 у місті Херсоні, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження освідування у визначеному законодавством порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Мишак Д.Е. зазначив, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:

- працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього;

- матеріали справи не містять докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки відеозапис розпочинається з моменту, коли інспектор поліції підходить до автомобілю, який знаходиться в нерухомому стані, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не являвся водієм, отже не є суб`єктом адміністративного правопорушення;

- поза увагою суду залишилось те, що в розділі 3 Інструкції N61452/735 перелічені ознаки алкогольного сп`яніння, які є передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння та повинні бути виявлені (встановлені) поліцейським. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння;

- поліцейським до матеріалів справи не додано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог Інструкції щодо виявлення ознак наркотичного сп?яніння у ОСОБА_1 , що судом було залишено поза увагою.

На підставі зазначених доводів, захисник Мишак Д.Е. просить постанову суду 1-ої інстанції відносно ОСОБА_1 скасувати та провадження у справі закрити.

В апеляційній скарзі захисника Мишака Д.Е. також міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови суду, як пропущеного із поважних причин, зокрема, у зв`язку із тим, що не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Мишак Д.Е. вперше подав апеляційну скаргу 13.05.2023 року, в якій просив постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 04 травня 2023 року скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постановою Одеського апеляційного суду від. 24.05.2023 року повернуто апеляційну скаргу адвоката Мишака Дмитра Едуардовича на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 04 травня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з тим, що всупереч положенням ч.2.ст.271 КУпАП України, адвокатом до апеляційної скарги не додано витяг з договору, засвідчений підписами сторін, з інформацією щодо повноважень адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій, як захисника.

25.05.2023 року захисник Мишак Д.Е. повторно подав апеляційну скаргу, а також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновськогорайонного суду м. Одеси від 04.05.2023 року.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Мишак Д.Е. підтримав доводи клопотання про поновлення строку та просив його задовольнити.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до матеріалів справи, захисник Мишак Д.Е. особисто був присутнім під час розгляду справи в суді 1-ої інстанції 04.05.2023 року, надавав пояснення щодо суті правопорушення, про що зазначено у мотивувальній частині постанови суду та вперше подав апеляційну скаргу у встановлені строки 13.05.2023 року.

З метою дотримання права на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновськогорайонного суду м. Одеси від 04.05.2023 року.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки апеляційному суду не повідомив, однак участь в апеляційному розгляді приймав його захисник адвокат Мишак Д.Е. Відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 за участі його представника.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Мишак Д.Е. підтримав доводи апеляційної скарги, та просив її задовольнити.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №044012 від 23 лютого 2023 року, складеним відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 23.02.2023 року о 08 годині 35 хвилин керував автомобілем «Nissan X-Trail» номерний знак « НОМЕР_2 » по вул. Кости Хетагурова буд. 55 у м. Херсоні, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження освідування у визначеному законодавством порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.(а.с. 1;)

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.02.2023 (а.с. 2);

- рапортом співробітника поліції, ст. лейтенанта Плохотник С.О., згідно якого ОСОБА_1 23.02.2023 року о 08 годині 35 хвилин керував автомобілем «Nissan X-Trail» номерний знак « НОМЕР_2 » по вул. Кости Хетагурова буд. 55 у м. Херсоні, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження освідування у визначеному законодавством порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився (а.с. 3);

-диском відеозапису, звідки вбачаються обставини, зазначені в протоколі про адміністративне порушення (а.с. 5).

Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, зі змісту протоколу серії ААД № 044012 від 23.02.2023 року вбачається, що якого ОСОБА_1 , 23.02.2023 року о 08 годині 35 хвилин керував автомобілем «Nissan X-Trail» номерний знак « НОМЕР_2 » по вул. Кости Хетагурова буд. 55 у м. Херсоні, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження освідування у визначеному законодавством порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Під час складання протоколу проводилася відео зйомка на поліцейську бодікамеру на підставі Закону України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху».

ОСОБА_1 при складанні працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП був присутній, йому роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП, повідомлено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст.277 КУпАП, про що зроблено відмітка.

ОСОБА_1 проставлений підпис в адміністративному протоколі, та зазначено що пояснення він буде надавати в суді.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, повторно дослідженими під час апеляційного розгляду, які дають підстави визнати докази належними та допустимими та такими, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника Мишака Д.Е. про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис із фіксацією подій є не повним та не інформативним, не відповідають дійсності.

Окрім того, апеляційний суд зауважує на тому, що Законом України «Про окремі внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1291-ІХ від 16.02.2021, внесенні зміни до ч. 2 ст. 266 КУпАП та викладено у такі редакції: «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».

Так, вищезазначене свідчить про те, що положення ч. 2 ст. 266 КУпАП (в ред. від 16.02.2021) є самостійними, повноцінними та не містять бланкетних норм, а тому, як норми кодифікованого акту, мають вищу юридичну силу ніж положення Інструкції №1452, яка є підзаконним нормативно-правовим актом, і як наслідок, встановлюють імперативний обов`язок застосування поліцейськими під час проведення огляду водія на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису припис даної статті дозволяє залучити до огляду двох свідків.

Отже, у разі відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чинним КУпАП не передбачено залучення двох свідків у разі застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису, а тому апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання захисника з цього приводу.

Не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи посилання адвоката Мишака Д.Е., що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу.

Так відповідно до відеозапису долученого до матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 повідомив про керування транспортним засобом «Nissan X-Trail» номерний знак « НОМЕР_2 », на момент відеозапису перебував за кермом ТЗ, при цьому, в автомобілі працював двигун.

Після зупинки, працівники поліції запропонували пройти тест на газоаналізаторі, проте, ОСОБА_1 відмовився та пояснив, що перебуває в стані сп`яніння, проте від проходження тесту на газоаналізаторі та в медичному закладі відмовляється.

Будь-яких фактичних даних, які б спростували чи ставили під сумнів достовірність відеозаписів апелянтом не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Клопотання захисника Мишака Д.Е. задовольнити та поновити йому строк на подачу апеляційної скарги на постанову Малиновськогорайонного суду м. Одеси від 04.05.2023 року відносно ОСОБА_1 про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника Мишака Д.Е. залишити без задоволення.

Постанову Малиновськогорайонного суду м. Одеси від 04.05.2023 року відносно ОСОБА_1 про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець