ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5961/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (протокол серії ВАВ № 273639),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 15.08.2023 року об 11 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейну сварку з колишньою цивільною дружиною - ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався нецензурними словами, чим своїми діями завдав психологічного болю, порушивши при цьому вимоги тимчасового заборонного припису серії АА 26151 від 15.08.2023 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 173-2 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 173-2 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті.

Крім того, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила, що її колишній цивільний чоловік - ОСОБА_1 порушив вимоги термінового заборонного припису, винесеного працівником поліції 15.08.2023 року строком на 1 день. Вказала, що припис було встановлено, у зв`язку із тим, що у чоловіка доволі часто трапляються напади агресії, під час яких він ображає її нецензурними словами. Терміновий заборонний припис не допомагає. Також зазначив, що від чоловіка постійно страждають їх спільні діти, у зв`язку з чим вона змушена була із дітьми переїхати. Також зазначила про те, що чоловік навіть не дає можливості забрати їх речі. Вказала, що це не вперше, тому вона була змушена викликати працівників поліції для свого захисту та захисту дітей. Просила притягнути ОСОБА_1 до відповідальності.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Так, пояснення потерпілої є логічними та послідовними, та такими, що повністю узгоджуються із дослідженими матеріалами справи. При цьому будь-яких обставин, які би свідчили про обмову нею порушника, не встановлено.

Крім того, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме даними: протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 261651 від 15.08.2023 року, відповідно до якого терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесено строком на 1 добу з 11 год. 30 хв. 15.08.2023 року до 11 год. 30 хв. 16.08.2023 року із забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою ОСОБА_2 , однак ОСОБА_1 порушив заходи, застосовані відносно нього, та почав знову ображати ОСОБА_2 нецензурними словами, а також рапорту працівника поліції, з якого слідує, що 15.08.2023 року було отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 38979 від 15.08.2023 р.н., як домашнє насильство. В результаті опрацювання вказаної інформації було встановлено, що 15.08.2023 року надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 15.08.2023 року об 11:49 год. за адресою: АДРЕСА_2 , колишній чоловік буянить, виганяє її та дітей 10 та 12 років з будинку. просять направити ювенальну службу. Заявник: ОСОБА_2 .

Згідно із положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Зокрема психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

При цьому, терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Таким чином невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, на думку суду, свідчать про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя