П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №439/1650/22

Провадження №3/943/626/2023

19 вересня 2023 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю секретаря судового засідання Дутки С.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Маланюка М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівського апеляційного суду, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого (пенсіонера), який проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

22 листопада 2022 року на розгляд Бродівського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 згідно листа начальника відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області від 22.11.2022.

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 14 березня 2023 року матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання у ВП №1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області у зв`язку із тим, що вказана справа про адміністративне правопорушення належить до територіальної підсудності Буського районного суду Львівської області (за місцем вчинення адміністративного правопорушення).

28 березня 2023 року вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 надійшли на розгляд Буського районного суду Львівської області згідно листа начальника відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області від 23.03.2023.

Постановою Буського районного суду Львівської області від 10 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та оштрафовано на 17000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами терміном на один рік, а також стягнуто в користь держави з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 14 червня 2023 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Постанову Буського районного суду Львівської області від 10 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасовано та направлено матеріали справи на новий судовий розгляд Буського районного суду Львівської області. Зокрема, Львівський апеляційний суд у своїй постанові від 14.06.2023 року вказує на доводи апелянта, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції не роз`яснили його права, передбачені ст. 268 КУпАП, право на правову допомогу, а також не пояснили, що у разі незгоди з результатами огляду він має право пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Крім того, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а в матеріалах справи наявна розписка про роз`яснення прав особі, що притягається до адміністративної відповідальності, яку останній не підписував. Також апеляційний суд констатував, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, а також судом першої інстанції у мотивувальній частині оскаржуваної постанови не зазначено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків правопорушення, форми вини і мотивів правопорушення. Крім цього, у постанові необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення доказів, на які посилається правопорушник. Відтак, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи судом першої інстанції не дотримано вищенаведених вимог закону, що призвело до неповного з`ясування обставин справи. Разом із цим, ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи у суді першої інстанції, однак бажав надати пояснення по суті, а також заявити клопотання про призначення експертизи. Наведене, на думку апеляційного суду, свідчить про те, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, тим самим позбавивши апеляційний суд можливості дати оцінку доводам, наведеним у апеляційній скарзі. Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, під час якого необхідно усунути зазначені порушення та постановити законне, обґрунтоване та належним чином мотивоване рішення.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №132690 від 20.11.2022, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що 20 листопада 2022 року о 19 год. 00 хв. на автодорозі М06 Київ Чоп, 466 км, він керував транспортним засобом марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні категорично заперечив. Суду повідомив, що повертався на вищевказаному транспортному засобі додому з м. Буська в с. Кізлів, внаслідок чого його зупинили працівники поліції, запідозривши в алкогольному сп`янінні, незважаючи на те, що він був тверезий і не вживає алкогольних напоїв. Вони, не роз`яснивши йому жодних прав, одразу заставили продути «Драгер», після чого, не з`ясувавши згоди ОСОБА_1 з результатом алкотестера, не запропонувавши йому пройти огляд у медичному закладі, одразу склали відносно нього адміністративний протокол та відпустили на вказаному автомобілі додому. Однак вказаному приладу він недовіряє, про можливість проходження освідування в медичному закладі він не знав, оскільки йому такої можливості не запропонували, не роз`яснивши цього та відповідних прав і обов`язків, у зв`язку із чим вважає такий протокол недопустимим доказом та просить закрити провадження у справі за відсутністю його вини в інкримінованому правопорушенні.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Маланюк М.М. у судовому засіданні винуватість свого підзахисного у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення заперечив та просив закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу вищевказаного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не роз`яснили його прав і обов`язків, про що підтверджено оглянутим у судовому засіданні відеозаписом події та відсутньою в адміністративному протоколі відміткою про це; поліцейські не доставили підзахисного для огляду на стан сп`яніння в лікарню, навіть не запропонувавши йому пройти такий огляд у медичному закладі, про що чітко слідує із дослідженого в судовому засіданні відеозапису, що у свою чергу безспірно свідчить про порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а тому результати такого огляду слід визнати недійсними як недопустимі докази. Також із відеозапису події вбачається, що у ОСОБА_1 відсутні ознаки алкогольного сп`яніння та їх не зазначено в протоколі. Крім того, долучений до справи відеозапис події свідчить про те, що відеофіксація події перервана: не з початку зупинки транспортного засобу та не до кінця його спілкування з поліцейськими, є перерваною за кількома окремими відеофайлами та їх нарізками, які за своїм обсягом явно не відповідають загальному часу події, між окремими відеофайлами наявний не зафіксований відеозаписом проміжок часу тривалістю 7 хвилин, коли відеозапис взагалі не проводився, що є порушенням вимог Інструкції про його безперервність. Також із оглянутого у судовому засіданні відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 за вказівками поліцейського розписується під галочки в документах, коли йому кажуть: «ставте свої автографи, там де галочки». Крім того, захисник звернув увагу на те, що до справи долучена розписка ОСОБА_1 про нібито роз`яснення йому прав і обов`язків від 20.11.2022, яку його підзахисний не підписував та не знайомився із такою, оскільки підпис на ній не належить ОСОБА_1 , а тому клопотав про призначення судово-почеркознавчої експертизи. Більше того, відсутність у його підзахисного стану алкогольного сп`яніння свідчить також факт, що вони не відсторонили водія від керування транспортного засобу та відпустили на ньому його додому. Оскільки жодних інших належних доказів винуватості його підзахисного не має, а відтак усі сумніви повинні трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому просив закрити провадження в справі за відсутністю в діях його підзахисного складу згаданого адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, у судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Маланюк М.М. заявив клопотання про призначення по даній справі судово-почеркознавчої експертизи, яке повністю підтримав у судовому засіданні ОСОБА_1 , проведення якої просив доручити експертам Львівського НДІСЕ, а на вирішення якої поставити запитання: Чи підпис на розписці про роз`яснення прав та обов`язків особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, виконаний ОСОБА_1 чи іншою особою, оскільки спірний підпис ОСОБА_1 візуально відрізняється від його підписів у протоколі про адміністративне правопорушення, а у відповідній графі цього протоколу не має запису, що додається спірна розписка про роз`яснення прав, а з оглянутого в судовому засіданні відеозапису події також вбачається, що прав ОСОБА_1 ніхто з посадових осіб не роз`яснював, а тільки показував місця в протоколі, де слід розписатися. Відтак, захисник вважає доцільним призначення у цій справі судово-почеркознавчої експертизи на предмет відповідності підпису ОСОБА_1 на спірній розписці про роз`яснення прав і обов`язків особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У задоволенні клопотання захисника про призначення судово-почеркознавчої експертизи судом відмовлено, оскільки суд вважає недоцільним проведення такої експертизи, що може затягнути час розгляду справи і не сприятиме встановленню об`єктивної істини у справі з огляду на те, що порушене в клопотанні питання вдалось з`ясувати в ході розгляду справи під час огляду відеозапису події, з якого встановлено те, що прав і обов`язків ОСОБА_1 поліцейськими не роз`яснено, а також відсутня вказівка про долучення до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 спірної розписки у графі «до протоколу додаються».

Заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У відповідності до вимог пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог пункту 5 Розділу ІІ та пункту 2 Розділу ІІІ Наказу МВС України №1026 від 18.12.2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» передбачено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Натомість, в порушення приписів зазначеної Інструкції відеозйомка відбувалась з переривами протягом певного часу. Зокрема, долучений до матеріалів справи відеозапис події містить три відеофайли із такою тривалістю: 19:23-19:25; 19:31-20:02; 20:02-20:06, тобто проміжок часу тривалістю 6 хвилин відеозапис не здійснювався, зокрема частина події від 19 год. 25 хв. до 19 год. 31 хв. не була зафіксована відеозаписом. Наведене свідчить про ведення відеозапису події не безперервно, як того вимагають вищевказані положення Інструкції, а частина події (тривалістю 6 хвилин) залишилась поза межами відеофіксації.

Нормою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зокрема, процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду регулює «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом МВС і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до пункту 5 Розділу І цієї Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Разом із тим, згідно пункту 6 Розділу І цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом). З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 Розділу ІІ цієї Інструкції).

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 затверджений «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння абоперебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Пунктом 5 цієї Постанови передбачено, що підтвердженням стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п. 6 цієї Постанови).

Однак, як убачається із матеріалів справи, зокрема з відеозапису події, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився з істотними порушеннями такого огляду, зокрема, одразу на місці події йому вручено алкотестер «Драгер», без роз`яснення йому прав і обов`язків, без роз`яснення права на відмову від огляду на місці події та можливість пройти такий огляд у медичному закладі. Натомість, після отримання результату алкотестера, не з`ясувавши згоду водія транспортного засобу з результатами такого огляду, без пропозиції водію на проходження огляду в медичному закладі, поліцейський одразу почав заповнювати адміністративний протокол, після чого відпустив ОСОБА_1 додому на зупиненому транспортному засобі. Наведене, на думку суду, є необ`єктивним і вказує на порушення вимог пункту 6 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008.

При цьому, в матеріалах справи наявне письмове скерування ОСОБА_1 до КНП «Бродівська ЦМЛ» для проведення його освідування на степінь алкогольного (наркотичного) сп`яніння від 20.11.2022, однак відеозапис події 20.11.2022 згадки про складення такого документа поліцейським не містить, як і не має згадки про пропозицію ОСОБА_1 пройти такий огляд у медичному закладі, а тому суд вважає такий документ недопустимим доказом, віддаючи перевагу відеозапису події 20.11.2022, який об`єктивно фіксує перебіг події та не містить зазначених у вищевказаному скеруванні обставин.

Крім того, в силу приписів пункту 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року передбачено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте, із оглянутого в судовому засіданні відеозапису події вбачається, що прав і обов`язків ОСОБА_1 на місці події поліцейським не роз`яснено, а також чутно, що ОСОБА_1 за вказівками поліцейського розписується під галочки в документах, коли йому кажуть: «ставте свої автографи, там де галочки».

У рішенні ЄСПЛ «Матанович проти Хорватії» зазначено, що буде порушенням Конвенції використання одних доказів з ігноруванням інших, що в даному випадку мало місце у вказаній справі.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Частиною п`ятою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За таких обставин, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатньо переконливі, чіткі та узгоджені між собою висновки чи схожі неспростовані презумпції факту щодо керування ОСОБА_1 20 листопада 2022 року о 19 годині 00 хвилин транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, ураховуючи істотне порушення процедури проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, зокрема: нероз`яснення його прав та права на проходження огляду в медичному закладі, небезперервність відеозапису події (незаповнені відеозаписом проміжки часу між відеофайлами). Більше того, матеріали відеозапису об`єктивно свідчать про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а безпосередньо після продування алкотестера, поліцейський одразу перейшов до складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі №536/1703/17 (провадження № К/9901/3839/17).

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 7, 130, 245, 247, 266, 268, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І. Б. Кос