Справа № 443/399/23 Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І.
Провадження № 33/811/1263/23 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Чорненького Я. Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 22.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 22.08.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 05.03.2023 року о 13 год. 15 хв. у м. Ходорів, на вул. Шашкевича, 2, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz ML 400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та поновити строк на апеляційне оскарження. Крім того, захисник Чорненький Я. Б. подав клопотання про витребування звукозапису телефонної розмови анонімного заявника, запису із відеореєстратора, а також про допит працівників поліції в якості свідків.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що розгляд справи проводився у його відсутності, копію оскаржуваної постанови отримав лише 23.08.2023 року. Зазначає, що працівниками поліції були помилково встановлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки такі були відсутні. Звертає увагу, що зупинка транспортного засобу під його керуванням була безпідставною, а відтак всі подальші дії працівників поліції незаконні. Крім того, зазначає, що працівниками поліції не було забезпечено його право на правову допомогу захисника, а матеріали справи не містять доказів того, що його було відсторонено від керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника Чорненького Я. Б., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

З огляду на те, що розгляд справи проводився у відсутності ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови він отримав 23.08.2023 року, а апеляційну скаргу подав 04.09.2023 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Таке зокрема підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 475723 від 05.03.2023 року, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 05.03.2023 року до Стрийської центральної районної лікарні, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, неприродна блідість; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, згідно з якими ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі; рапортом від 05.03.2023 року, у якому зафіксовано отримання повідомлення зі служби 102 про керування водієм автомобіля марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_2 , можливо у стані сп`яніння.

Так, відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції підтверджується, що після зупинки транспортного засобу та встановлення ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

В подальшому, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі в передбаченому законом порядку, оскільки не вважав, що повідомлення зі служби 102 про керування водієм автомобіля марки «Мерседес» у стані сп`яніння, яке слугувало підставою для зупинки вказаного транспортного засобу, є справжнім. При цьому, працівник поліції роз`яснював ОСОБА_1 , що відмова від проходження огляду тягне за собою складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі є правильними.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції, провівши огляд на стан сп`яніння, не виявили ознак наркотичного сп`яніння є необґрунтованими, оскільки, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 475723 від 05.03.2023 року, працівниками поліції у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, неприродна блідість, що є ознаками, в тому числі, і наркотичного сп`яніння згідно з «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апелянта про безпідставність зупинки транспортного засобу під його керуванням, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, останні отримали повідомлення зі служби 102 про керування водієм автомобіля марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_2 , можливо у стані сп`яніння, що і послугувало підставою для зупинки вказаного транспортного засобу і було доведено до відома водія.

Твердження ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції було порушено його право на захист спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що працівники поліції роз`яснили останньому його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про те, що працівники поліції перешкоджали останньому скористатися правовою допомогою захисника.

Доводи ОСОБА_1 про те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом спростовуються відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що працівником поліції було роз`яснено останньому про заборону та відсторонення його від керування транспортним засобом.

Клопотання про витребування звукозапису телефонної розмови анонімного заявника, запису із відеореєстратора, а також про допит працівників поліції в якості свідків задоволенню не підлягає, оскільки такі не є належним чином мотивовані, а необхідність у витребуванні вказаних записів та допиті вказаних осіб відсутня у зв`язку з тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи, які є взаємодоповнюючими та не суперечать один одному, а доводи сторони захисту з цього приводу є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 22.08.2023 року.

Постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 22.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В.Я.