Справа № 138/1829/23
Провадження № 33/801/827/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ясінський Ю. А.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_1 - адвоката Кундіус Г. В. на постанову судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі - КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці за те, що 17 червня 2023 року о 16 год 19 хв. на 107 км автодороги «Р-36» в м. Могилів-Подільському Вінницької області він керував транспортним засобом марки «Рено преміум», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 33850612 від 25 лютого 2019 року, чим порушив частину десяту статті 15 Закону України «Про дорожній рух».

Захисниця ОСОБА_1 - адвокат Кундіус Г. В. подала апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просила скасувати постанову судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2023 року, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не знав про існування постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять доказів його повідомлення про винесення такої постанови, а також підтверджень про ознайомлення ОСОБА_1 з постановою про тимчасове обмеження, направлення або вручення її копії. Одразу після події та складання протоколу ОСОБА_1 звернувся до виконавчої служби за розрахунком заборгованості, сплатив її та надав квитанцію про погашення заборгованості. Зазначала, що ОСОБА_1 офіційно працює водієм транспортного засобу, позбавлення права керувати транспортними засобами потягне за собою втрату його роботи та постійного заробітку.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною десятою статті 15 Закону України «Про дорожній рух» установлено, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Адміністративна відповідальністьза частиною третьою статті 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд надав правильну оцінку.

Такими доказами є дані, зафіксовані:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 325382 від 17 червня 2023 року, згідно з яким 17 червня 2023 року о 16 год 19 хв. на 107 км автодороги «Р-36» в м. Могилів-Подільському Вінницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Рено преміум», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 33850612;

- відеозаписом події з нагрудної камери поліцейського, з якого видно, що працівниками поліції зупинено ОСОБА_1 , який на висловлену поліцейським претензію щодо керування транспортним засобом будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами пояснив, що має заборгованість по аліментам і при цьому має право керувати транспортним засобом.

Суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не знав про існування постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, апеляційний суд до уваги не бере та розцінює, як форму правомірного захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Інші доводи, на які посилається заявниця, не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП.

Таким чином доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування чи зміни рішення суду.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених статтею 38 КУпАП і відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_1 - адвоката Кундіус Г. В. залишити без задоволення, а постанову судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк