ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2046/23 Справа № 189/2728/23 Суддя у 1-й інстанції - Лукінова К. С. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Усенко А.В. на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце служби: військова частина НОМЕР_1 ,

у справі про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17 000 гривень в дохід держави.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 24.07.2023 року, близько о 23:54 годині, ОСОБА_1 проходячи військову службу у ВЧ НОМЕР_1 знаходився в Синельниківському районі Дніпропетровської області виконував військові обов`язки в стані алкогольного сп`яніння, під час дії воєнного стану, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В апеляції:

- адвокат Усенко А.В. просить скасувати постанову у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги по суті, адвокат вказує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП неможливе за відсутності спеціального місця вчинення правопорушення, зокрема території військової частини, військових об`єктів. Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення, місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, є Синельниківський район Дніпропетровської області, що не є територією військової частини, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Про час, дату та місце судового засідання ОСОБА_1 повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За наведеного, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності цих осіб, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про військове адміністративне правопорушення серії А4350 № 631 від 25 липня 2023 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП; роздруківкою приладу Алконт-М від 24 липня 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (1,09 ‰); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 згоден з результатом проведеного огляду; письмовими поясненнями командира 1 аеромобільного взводу 8 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 25 липня 2023 року, відповідно до яких, рядовий ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння в районі розташування 8 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 ; письмовими поясненнями навідника 8 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 25 липня 2023 року, відповідно до яких, рядовий ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння в районі розташування 8 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Сукупність вищевказаних доказів засвідчують виконання рядовим ОСОБА_1 обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що в протоколі про адміністративне правопорушення, місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, є Синельниківський район Дніпропетровської області, що не є територією військової частини, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не є прийнятними, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив правопорушення в місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка може тимчасово знаходитися, тобто дислокуватися, на іншій території.

При цьому, само по собі тимчасове місце дислокації, прямо не передбачає розташування військової частини або певного її підрозділу на закріпленій території в певний період часу, а отже, перебування ОСОБА_1 в період вчинення інкримінованого йому діяння саме не території, на яку вказує адвокат, не спростовує його винуватості, та в повній мірі узгоджується з диспозицією статті 172-20 КУпАП.

Таким чином, з огляду на вищенаведене при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Усенко А.В., - залишити без задоволення.

Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП , - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко