провадження № 33/824/4468/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В. за участю представника ОСОБА_1 адвоката Вітів Мар`яни Богданівни, Потерпілих ОСОБА_2 та Шульмана Олександра Григоровича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Вітів Мар`яною Богданівною,на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 536 гривень 80 коп.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 , через представника - адвоката Вітів Мар`яну Богданівну,07 вересня 2023 року засобами електронного зв`язку подав апеляційну скаргу до суду першої інстанції, у якій просив скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

11 вересня 2023 року вищевказана апеляційна скарга надійшла засобами поштового зв`язку.

Таким чином, у матеріалах справи наявні дві аналогічні апеляційні скарги ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року, а тому суд апеляційної інстанції вважає такі апеляційні скарги одним процесуальним документом, який є предметом розгляду судом апеляційної інстанції.

У обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 обставини не відповідають дійсності. На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно надав перевагу поясненням іншого учасника ДТП, а саме: водія автомобіля марки «Фольксваген» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 та в той же час невмотивовано не взяв до уваги пояснення водія автомобіля марки «Ніссан» державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 та водія ОСОБА_1 , оскільки жоден з водіїв не допитувався у судовому засіданні 29 серпня 2023 року.

Апелянт наголошує, що матеріалами справи не підтверджено, що саме ОСОБА_1 своїми діями спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу та безпечної швидкості, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду, після чого останній зіткнувся із транспортним засобом «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_3 .

Пояснює, що 27 червня 2023 року близько 06 год. 37 хв. водій ОСОБА_1 рухався в потоці автомобілів в лівій смузі по проспекту Берестейському в напрямку площі Перемоги в м. Києві. Попереду нього рухався автомобіль марки «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_3 та в середній смузі - автомобіль марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 . Раптом водій автомобіля марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 розпочав випередження автомобіля марки «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в лівій смузі і, не обравши безпечного інтервалу, допустив зіткнення лівою стороною свого автомобіля з автомобілем марки «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_3 , після чого водій ОСОБА_1 з метою уникнення зіткнення з автомобілями, які рухалися попереду, вдався до екстреного гальмування.

Звертає увагу суду на те, що водій автомобіля марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю марки «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_3 та автомобілю марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_4 , що рухались в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, що призвело до зіткнення автомобілів, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

На думку апелянта, будь-яких об`єктивних даних на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 та настанням наслідків у вигляді механічних пошкоджень транспортних засобів не вбачається.

Окрім того апелянт зазначає, що суд першої інстанції не повідомив ОСОБА_4 належним чином про дату, час та місце розгляду справи, судовий розгляд був проведений без участі останнього.

У судовому засіданні представник апелянта заявив клопотання про зміну вимог апеляційної скарги і закриття провадження за закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП України.

Потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнали, щодо наявності підстав для її задоволення покладалися на думку суду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у даній справі встановив, що ОСОБА_1 27.06.2023 близько 06 год. 37 хв., керуючи транспортним засобом «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_4 , на просп. Берестейському, 79 в м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген» державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався попереду, після чого останній зіткнувся із транспортним засобом «Ніссан» державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортного засобу та легких тілесних ушкоджень пасажирки автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_5 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 532927 від 10.08.2023 в якому детально викладено суть порушення вчиненого ОСОБА_1 та в якому зазначено дату, час та місце його вчинення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП; довідкою про результати перевірки по факту ДТП від 05.07.2023; рапортом прийняття заяви про ДТП з потерпілими від 27.06.2023; рапортом інспектора патрульної поліції від 27.06.2023; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.06.2023 із зазначенням пошкоджень транспортних засобів; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та інших учасників дорожньо-транспортної щодо механізму ДТП та обставин, які йому передували; даними відеозапису.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, до Святошинського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №532927 від 10 серпня 2023 року відносно ОСОБА_1 , згідно з яким ОСОБА_1 27 червня 2023 близько 06 год. 37 хв., керуючи транспортним засобом «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_4 , на просп. Берестейському, 79 в м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген» державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався попереду, після чого останній зіткнувся із транспортним засобом «Ніссан» державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортного засобу та легких тілесних ушкоджень пасажирки автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_5 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У наданих суду матеріалах справи вказано, що ОСОБА_1 порушив ПДР України, а саме:

п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.

Так, судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААд № 532927 від 10 серпня 2023 року, довідку про результати перевірки по факту ДТП від 05.07.2023; рапорт прийняття заяви про ДТП з потерпілими від 27.06.2023; рапорт інспектора патрульної поліції від 27.06.2023; протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.06.2023 із зазначенням пошкоджень транспортних засобів; схему місця ДТП; письмові поясненнями ОСОБА_1 та інших учасників дорожньо-транспортної щодо механізму ДТП та обставин, які йому передували; дані відеозапису.

Указаними доказами підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Клопотань про призначення судової експертизи для спростування вказаних обставин ОСОБА_1 як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду заявлено не було.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами, що наявні в матеріалах справи.

Вказаний висновок суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовано.

Довід апелянта щодо неповідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи судом першої інстанції також спростовується матеріалами справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції було надіслано ОСОБА_1 судову повістку про виклик на 29 серпня 2023 року о 15 год 00 хв шляхом надіслання повідомлення у додатку «Viber» на номер телефону, зазначений ним особисто у письмових поясненнях. Зі змісту довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» вбачається, що таке повідомлення було доставлено ОСОБА_1 23 серпня об 11 год 23 хв. (а.с.34).

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів, яким надано належну правову оцінку судом першої інстанції та тлумачення норм права на розсуд апелянтів, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Окрім того, апеляційний суд відхиляє клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Вітів М.Б. про закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 правопорушення вчинено 27 червня 2023 року (а.с.1). Судом першої інстанції стягнення накладено 29 серпня 2023 року, тобто не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Апеляційним судом не встановлено підстав для зміни чи скасування оскаржуваної постанови Святошинського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року, а відтак, відсутні підстави для застосування положень ч. 2 ст. 38 КУпАП у даній справі.

За таких обставин, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

Враховуючи все вище наведене, оскільки судове рішення, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 536 гривень 80 коп. - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Вітів Мар`яною Богданівною,- без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко