Справа №: 700/886/23
Провадження № 3/700/517/23
П О С Т А Н О В А

28 вересня 2023 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Пічкур С.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 2 Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності не притягувався, який вчинив адміністративні правопорушення, передбачені, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18.08.2023 року, серії ААД № 495301, 18.08.2023 року о 08-23 год. в с.Бужанка Звенигородського району Черкаської області по вул. Богдана Хмельницького, 2 , ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ2109 д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія категорії «В», тобто не маючи право керувати даним транспортним засобом.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч ч.5 ст.126 КУпАП.

В судове засідання особа, що притягається до адмінвідповідальності, не з`явився. ОСОБА_1 було повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. Судовий розгляд справи проведено у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у відповідності до вимог ст.268 КУпАП.

Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 18.08.2023 року серії ААД № 495301, суд прийшов до висновку, що справу слід закрити у зв`язку із недоведеністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 5 ст.126 передбачено настання адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ч.4 ст.126 КУпАП.

Водночас, матеріали справи не містять доказів на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченої ч. 5 ст.126 КУпАП, як повторність правопорушення - до матеріалів справи не додано постанови на підтвердження факту повторності правопорушення, а саме про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП протягом року.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не розкрито суть правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Те, що правопорушення вчинено повторно має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч.2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органами Національної поліції.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, з представлених на розгляд суду матеріалів однозначно констатувати наявність складу адміністративного правопорушення, за яким було складено протоколи, неможливо, оскільки матеріали, що передані на розгляд суду не містять вичерпних доказів обставин вчинення адміністративного правопорушення та винуватості особи, яка у його вчиненні звинувачується.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

На думку суду, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП не здобуто належних, достовірних, допустимих і достатніх доказів, яких було б достатньо для визнання його винним у вчиненні зазначеного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст.284, ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Д.Пічкур