ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/2236/23

22 вересня 2023 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., з участю секретаря судового засідання Скоблей О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , розлученого, з повною загальною середньою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого за ст. 173 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

На розгляд Надвірнянського районного суду надійшли матеріали від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 786656 від 24.08.2023 вбачається, що 09.08.2023 біля 19 год. 08 хв. ОСОБА_1 в с. Пнів по вул. Маричівка, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, по мобільному телефону образливо висловлювався нецензурною лайкою в сторону старшого інспектора ВС 102 УОАЗОР в Івано-Франківській області Порохницької Н.В., чим вчинив дрібне хуліганство.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 09.08.2023 він на лінію 102 не телефонував та жодних викликів працівників поліції не здійснював, в сторону працівників поліції нецензурною лайкою не висловлювався. Голос на звукозаписі, долученому до матеріалів справи, йому не належить. Просив провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення. Також просив не брати до уваги його письмові свідчення, надані працівнику поліції.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце.

Відповідно до ст. 1 Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 № 2899-IV, громадське місце частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано місце вчинення правопорушення с. Пнів по вул. Маричівка, на території приватного господарства, яке не підпадає під визначення громадського місця.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Отже, як вбачається із наведенного, об`єктом вказаного адміністративного правопорушення є саме громадський порядок. При цьому умисел винної особи має бути спрямований саме на його порушення (нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян, тощо).

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, працівником поліції надано протокол про адміністративне правопорушення, довідки ДОП Надвірнянського РВП ГУНП за результатами розгляду звернення, електронний рапорт помічника чергового Надвірнянського РВП ГУНП, рапорти поліцейських СРПП Надвірнянського РВП ГУНП, письмові пояснення старшого інспектора ВС 102 УОАЗОР в Івано-Франківській області Порохницької Н.В., письмові пояснення ОСОБА_1 , та інші матеріали справи.

Разом з тим належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян матеріали справи не містять і органом, що порушив провадження в страві, такі докази суду не надані. Відсутні також докази того, що вказані дії ОСОБА_1 були направлені саме на порушення громадського порядку та вчинені з хуліганських мотивів.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Довідка працівника поліції за результатами розгляду звернення від 24.09.2023, та електроний рапорт від 29.08.2023 не можуть бути визнані достатніми доказами по даній справі, оскільки відображають лише висновок посадової особи органу поліції за результатами проведеної перевірки. При цьому сам працівник поліції не був очевидцем події, тому його висновки не містять доказових даних. Електроний рапорт містить інформацію про подію, отриману працівником поліції з повідомлення заявника. Крім того згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в сторону старшого інспектора ВС 102 УОАЗОР в Івано-Франківській області Порохницької Н.В., а електронний рапорт про подію складено помічником чергового Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 , який не був очевидцем події.

Рапорти поліцейських СРПП Надвірнянського РВП ГУНП Максимчук С. та ОСОБА_3 від 09.08.2023 та від 10.08.2023 не містять доказових даних по даній справі, оскільки вказані працівники поліції очевидцями події не були, а лише здійснювали виїзд за адресою, вказаною по виклику. Крім того з даних рапортів вбачається, що при виїзді за адресою в с Пнів було встановлено, що в будинку нікого не має, двері будинку зачинені.

Старший інспектор ВС 102 УОАЗОР в Івано-Франківській області Порохницької Н.В письмових поясненнях від 09.08.2023 зазначила, що 09.08.2023 пі час добового чергування, близько 18.58 год. на лінію 102 поступило повідомлення від гр. ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що мешканці села Пнів прийшли до нього додому та вчиняють із ним конфлікт, покинути територію його господарства відмовляються. В ході розмови заявник почав виражатись в її сторону нецензурною лайкою, на зауваження не реагував. Однак з даних пояснень не вбачається, що такі дії були вчинені з порушенням громадського порядку і спокою громадян.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 09.08.2023 близько 19.08 год., коли він перебував по місцю свого проживання в с. Пнів, між ним та односельчанами виник словесний конфлікт, після чого він здійснив виклик на лінію 102. При цьому він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою у сторону оператора.

Однак під час судового розгляду допитаний безпосередньо в судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що 09.08.2023 він на лінію 102 не телефонував та жодних викликів працівників поліції не здійснював, в сторону працівників поліції нецензурною лайкою не висловлювався.

Суд, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів, приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 , Тому письмові пояснення ОСОБА_1 не можуть бути визнані належним доказом його вини у вчиненні правопорушення.

Судом досліджено аудіозапис, який міститься на компакт-диску «СD-R» в матеріалах справи, на якому прослуховуються розмова особи чоловічої статі із оператором лінії 102, в ході якої чоловік висловлює в сторону оператора словесні образи. Однак із вказаної розмови неможливо однозначно встановити, що вона здійснювалась саме ОСОБА_1 , його дані на аудіо записі відсутні. При цьому допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що він не здійснював вказаний дзвінок, та голос на звукозаписі йому не належить. Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня вказівка про те, яким технічним засобом проводилась аудіофіксація і на якому носії вона долучена до матеріалів справи, в графі протоколу «до протоколу додаються» відомості про доручення диску з аудіозаписом відсутні. Долучені до матеріалів справи конверт із ком пакт-диском не опечатані належним чином та не містять жодних реквізитів. Таким чином зазначений аудіозапис не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не зазначено мотиви дій порушника, не вказані свідки події.

Разом з тим, для юридичної оцінки діяння за ст. 173 КУпАП обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього правопорушення у виді порушення громадського порядку і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву порушення громадського порядку чи спокою громадян.

Таким чином, судом встановлено, що в даному випадку відсутні такі суб`єктивні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, - як мотив вчинення і направленість умислу, які є основними критеріями, які відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень та злочинів, а також відсутні дії, які згідно ст. 173 КУпАП становлять об`єктивну сторону даного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257КпАП України питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Pocії» рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673 / 04) та «Карелін проти Pocії» заява № 926 / 08, рішення від 20 вересня 2016 року), серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Подані до суду матеріали не містять об`єктивних та фактичних даних, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, дані протоколу є сумнівними.

На підставі викладеного та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.