Справа №461/7945/23
Провадження №3/461/2757/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., при секретарі судового засідання Штогрині В.-Н.Л., з участю представника митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці, про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Узбекистан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 25.06.2014, виданий 6317,

за ч. 3 ст. 471 Митного Кодексу України, -

в с т а н о в и в:

19.07.2023 року о 02 год. 46 хв. в зону митного контролю в напрямку «виїзд з України», смугою руху «зелений коридор» митного поста «Краковець» Львівської митниці заїхав легковий автомобіль марки «MITSUBISHI», моделі «OUTLANDER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , що прямував з України до Республіки Польща. Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_2 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор».

В ході подальшого митного контролю та митного огляду транспортного засобу було виявлено товар: книга темно-зеленого кольору «СВЯТОЕ ЕВАНГЕЛІЕ" ГОСПОДА НАШЕГО ІИСУСА ХРИСТА оть МАРКА, ЛУКИ и ІОАННА на русаком язьікь, 1905 року видання "ТОКІО" "Перепечатано съ Русскаго Синодальнаго изданія фототипографичскимь способом» - 1 шт., що має ознаки культурної, історичної чи антикварної цінності, яка знаходилась у дорожній сумці серед особистих речей в багажному відділенні автомобіля, без ознак приховування та належала гр. Україн ОСОБА_3 .

Згідно п.1.6. Наказу Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року N 258 «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення права на в тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням чере державний кордон України» «вивезення, тимчасове вивезення, у тому числі шляхо пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей території України».

Також відповідно до Наказу Міністерства культури і мистецтв України від 2 квітня 2002 року N 258 (п.7 Додатку п.1.5 до Інструкції про порядок оформлення прав на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за в переміщенням через державний кордон України) Свідоцтва не потребують твори друку. видані після 1945 року. Культурні цінності, що вивозяться з України, декларуються установленому законодавством порядку митному органу України, який здійснює контроль за їх переміщенням та митне оформлення, а також за наявності Свідоцтва.

На момент переміщення через митний кордон у гр. ОСОБА_1 відсутні будь-які дозвільні документи.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив недекларування товарів, що підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо вивезення за межі митної території України та які переміщуються громадянами, тобто правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 471 МК України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи під розписку в протоколі про порушення митних правил. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст.526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

У рішеннях Європейського суду з прав людини зазначається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» передбачено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка не з`явилася на виклик до суду, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Представник Львівської митниці в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване та до останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією ч. 3 ст. 471 МК України.

Заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 471 МК України, недекларування товарів(крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами - тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

Згідно з приміткою ст. 471 МК України, недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".

Згідно з ч.5 ст. 366 МК України, обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ст. 197 Митного кодексу України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються митними органами на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій відповідних дозвільних документів.

На підставі ч.6 ст. 372 Митного кодексу України, тимчасове вивезення (пересилання) громадянами-резидентами за межі митної території України культурних цінностей здійснюється з поданням відповідних документів, які підтверджують вивезення за межі митної території України культурних цінностей та дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо тимчасового вивезення таки товарів за межі митної території України.

Згідно ч. 2 ст. 373 Митного кодексу України, порядок вивезення (пересилання) громадянами за межі митної території України дорогоцінних металів (за винятком) банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів) дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою відчуження визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1.6. Наказу Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року N 258 «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення права на в тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» «вивезення, тимчасове вивезення, у тому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей території України».

Також відповідно до Наказу Міністерства культури і мистецтв України від 2 квітня 2002 року N 258 (п.7 Додатку п.1.5 до Інструкції про порядок оформлення прав на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за в переміщенням через державний кордон України) Свідоцтва не потребують твори друку. видані після 1945 року. Культурні цінності, що вивозяться з України, декларуються установленому законодавством порядку митному органу України, який здійснює контроль за їх переміщенням та митне оформлення, а також за наявності Свідоцтва.

Факт митного правопорушення підтверджується даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил; копією контрольного талону про проходження по «зеленому коридору»; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; описом предметів; службовою та доповідною записками.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєні митного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, а саме: недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення за межі митної території України та які переміщуються громадянами.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Вирішуючи питання призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, обставин справи, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення у виді штрафу в межах, встановлених санкцією ч. 3 ст.471 МК України.

Товари, що були безпосереднім предметом правопорушення і переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України - підлягають конфіскації в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст.40-1КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, слід стягнути в користь ДСА України судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі ч.1 ст.519 МК України та розрахунку витрат на зберігання на складі митниці, з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, слід стягнути суму витрат за зберігання товарів в розмірі 26,82 грн.

Керуючись ст.471 МК України, ст.ст.40-1, 283 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил №0931/20900/23 від 19.07.2023 р. товар - конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці Держмитслужби ДМС України витрати за зберігання товару на складі митниці у розмірі 26,82 грн.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Є. Радченко