Справа№ 953/1288/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2023 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Демченко С. В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 223372 від 03 лютого 2023 року ОСОБА_1 03 лютого 2023 року о 23 годині 05 хвилин керував автомобілем Mercedes-Benz ML 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Харкові по вул. Матюшенка, 7/1, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, у присутності свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 орган поліції кваліфікував за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та зазначив, що 03 лютого 2023 року він перебував на дні народженні у свого товариша, де вживав спиртні напої. Разом з ним на дні народженні також був його знайомий ОСОБА_2 , який запропонував відвести його додому на його автомобілі на вул.Іскринську. Він погодився. Коли вони їхали по вул.Весніна на автомобілі Мерседес, який належить ОСОБА_1 , за кермом якого був ОСОБА_2 , вже було досить пізно та за декілька хвилин розпочиналась комендантська година. За їх підрахунками товариш не міг встигнути підвезти ОСОБА_1 додому та повернутися до свого дому до початку комендантської години, тому вони вирішили залишити автомобіль біля блокпосту, що розташований неподалік супермаркету «Рост» на вул.Шевченка та пішки йти додому. Не доїхавши до блокпоста приблизно 100 метрів, вони зупинили авто, вийшли з нього, ОСОБА_2 віддав ОСОБА_1 ключі від автомобіля та пішов додому, а ОСОБА_1 почав шукати свій телефон в авто, який не знайшов. Після чого він пішов додому, пройшовши близько 250-300 метрів в бік центра зайнятості, його наздогнали працівники поліції та запитали у нього «Ви залишили авто?», запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відповів відмовою, пояснив ситуацію, що він дійсно вживав алкогольні напої, але не керував автомобілем, однак відносно нього був складений протокол.

У судовому засіданні захисник адвокат Розумна О. О. з відомостями, викладеними в протоколі не погодилася, зазначила, що 03 лютого 2023 року ОСОБА_1 не керував автомобілем Mercedes-Benz ML 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а за кермом даного автомобіля був його знайомий ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 того дня вживав алкогольні напої. Зазначила, що автомобіль не був зупинений працівниками поліції безпосередньо під час руху, а працівники патрульної поліції підійшли до вказаного автомобіля у той час, коли автомобіль був припаркований, при цьому ОСОБА_1 перебував близько 250-300 метрів від вказаного автомобіля. Зауважила на тому, що долучений до матеріалів справи відеозапис також не підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки відеозапис починається вже з того, коли працівники патрульної поліції в присутності свідків пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та момент зупинки транспортного засобу під його керуванням на відеозаписі не зафіксовані. Вказала, що надані під час судового засідання показання свідків жодним чином не підтверджують факт керування саме ОСОБА_1 транспортного засобу, оскільки жоден з них під час допиту не зміг підтвердити суду, що вказаним транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 , враховуючи, що вказані обставини мали місце близько 23 години, тобто у темну пору доби, що значно ускладнює розпізнавання особи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що 03 лютого 2023 року разом з ОСОБА_1 перебував на дні народженні. Оскільки ОСОБА_1 вживав алкогольні напої та не міг сісти за кермо свого автомобіля, він запропонував йому відвести його додому. Коли вони їхали по вул. Матюшенка, ОСОБА_2 зрозумів, що не встигне до початку комендантської години відвести ОСОБА_1 та повернутися вчасно до свого дому, тому вони вирішили залишити автомобіль на вулиці біля блокпосту та йти додому пішки, оскільки відстань від місця, де вони вирішили залишити автомобіль до їх домівок була невеликою. Повідомив, що ключі від автомобіля віддав ОСОБА_1 , після чого пішов додому.

Опитаний у судовому засіданні співробітник патрульної поліції ОСОБА_3 , який був присутній під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 повідомив, що того дня разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ніс службу біля блокпосту, який був розміщений на перехресті вул. Матюшенка та вул. Шевченка, де разом з ними також були військовослужбовці НГУ, які зупиняли та перевіряли всіх, хто порушив комендантську годину. Зазначив, що вони були в світловідбиваючих жилетах. Вони побачили як метрів за 20 до блокпосту зупинився автомобіль Мерседес та з нього вийшов чоловік, який пішов в бік припаркованої території. Він вирішив наздогнати вказаного чоловіка. Коли він разом з ОСОБА_6 наздогнали вказаного чоловіка - ОСОБА_1 , то виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, він відмовився.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили, що є військовослужбовцями НГУ та 03 лютого 2023 року несли службу на блокпості, що розміщений на перехресті вул. Матюшенка та вул. Шевченка. Зазначили, що бачили як в їх бік їхав автомобіль Мерседес, який за 20 метрів до вказаного блокпоста зупинився, та з нього вийшов чоловік, який обійшов автомобіль та пішов в бік будинків. Вказали, що разом з ними на блокпості також були співробітники патрульної поліції, які побачивши, що чоловік, який вийшов з вказаного автомобіля пішов в невідомому напрямку, відразу ж вирушили за ним. Після чого співробітники поліції повернулись з чоловіком, яким виявився ОСОБА_1 , запропонували його пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, він повідомив, що не керував вказаним автомобілем. Свідки пояснили, що вказані події відбувались на початку комендантської години, приблизно о 23 годині 15 хвилин, було темно, освітлення доріг було відсутнє, підтвердити, що саме ОСОБА_1 був тією особою, що вийшла з авто, не змогли.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного повного та об`єктивного їх дослідження, вивчивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 223372 від 03 лютого 2023 року, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положення п.22 ч.1 ст.92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як убачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 223372 від 03 лютого 2023 року, складений поліцейським саме за відмову ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Разом з тим, відповідно до роз`яснень, наданих в п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про судову практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває в стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим із того моменту, коли він почав рухатись.

Крім того, в п. 38 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року (справа № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до п.1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

З аналізу вказаних норм слідує, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, є встановлення факту виконання нею функцій водія під час руху транспортного засобу. Обов`язок щодо доведення вказаної обставини покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи додано, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 223372 від 03 лютого 2023 року; акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; письмові пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , у присутності яких 03 лютого 2023 року ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку; рапорт інспектора роти 5 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП Якішеної О.; відеозаписи з бодікамер.

Для повного та всебічного з`ясування обставин справи, а також для вирішення питання щодо того, чи доведено поза розумним сумнівом виконання ОСОБА_1 функцій водія транспортного засобу Mercedes-Benz ML 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , судом були переглянуті відеозаписи з нагрудної камери поліцейського.

Так, з відтворених в судовому засіданні відеозаписів з бодікамер поліцейських, які долучені до матеріалів справи, суд позбавлений можливості встановити, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом Mercedes-Benz ML 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки відеозаписи, які надані суду, не підтверджують факт керування останнім транспортним засобом 03 лютого 2023 року о 23 годині 05 хвилин, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, з досліджених у судовому засіданні відеозаписів з бодікамер поліцейських вбачається, що з початку відео фіксації, яка розпочата о 23 годині 08 хвилин, ОСОБА_1 стоїть неподалік автомобіля, який припаркований біля узбіччя, однак на вказаному відеозаписі відсутні відомості, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та рух вказаного транспортного засобу, а лише зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Згідно із п. 4 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженоїнаказом МВС України від 18.12.2018 №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

Відповідно до п. 3 розділу 2 Інструкції Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку), який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Як убачається із вище наведених положень чинного законодавства та відомчих нормативно-правових актів, під час здійснення своїх повноважень поліцейськими повинен використовуватися портативний відеореєстратор, отриманий за підписом у відповідному підрозділі поліції, та закріплений на форменому одязі працівника поліції, та відеозапис саме з такого реєстратору є допустимим доказом наявності тих чи інших подій зафіксованих на ньому, оскільки саме з відеозапису, здійсненого на відеореєстраторі, вбачається час та дата фіксації тих чи інших подій.

Як об`єктивно вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, знятого працівниками поліції, відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення поліцейськими велася не з моменту початку виконання ними службових обов`язків на момент зупинки транспортного засобу, а велась вже коли працівники поліції ставили питання ОСОБА_1 , чи буде він проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи у медичному закладі.

Тобто відеофіксація здійснена епізодично, та сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксований, відеозапис не відтворює подій перед зупинкою автомобіля та саму зупинку.

Таким чином досліджений у судовому засіданні відеозапис, долучений до матеріалів справи, не містить відомостей про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, оскільки на ньому відсутній факт керування автомобілем ОСОБА_1 .

Разом з тим, згідно з даного відеозапису слідує, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , він заперечував факт керування ним транспортним засобом та відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння посилаючись на те, що він є пасажиром, а не водієм.

Таким чином показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , надані суду, не суперечать його поясненням, які надавались працівникам поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

При цьому, покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також пояснення опитаного у судовому засіданні співробітника патрульної поліції Пономарьова Р. В. щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу, оскільки жоден з них не зміг достовірно вказати, що чоловік, який вийшов з автомобіля Mercedes-Benz ML 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , враховуючи, що вищевикладені обставини мали місце о 23 годині, тобто у темну пору доби, що робить неможливим розгледіти та упізнати особу.

Отже, належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом беззаперечно спростовували показання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суду не надано.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010№ 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини, докази по справі, суд встанови, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, вважаю необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя С.В. Демченко.