Справа № 462/5331/23 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 33/811/1250/23 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 22 серпня 2023 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень, 80 копійок.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , 30 червня 2023 року о 13 год. 20 хв. за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 222/2, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 217030», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, неприродна блідість, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Подія фіксувалась на нагрудні відеореєстратори №470144 та №471759. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 22 серпня 2023 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржена постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує на те, що суддя місцевого суду, за наявності від нього клопотання про відкладення розгляду справи, виніс постанову у його відсутності. Також зазначає про порушення права на захист, оскільки судом не виконані вимоги ст. 268 КУпАП щодо належного повідомлення про розгляд справи.

Як зазначає апелянт, факт керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння не підтверджений. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом у справі, оскільки доказами є фактичні дані, тоді як протокол є лише формою фіксації фактичних даних.

Зазначає, що інспектор підійшов до його транспортного засобу у футболці, без жетону та нагрудної камери та звинуватив його у неадекватній поведінці на дорозі (зі слів водія автомобіля «Toyota RAV4», який зупинився біля них на світлофорі та повідомив про це). На його переконання, поліцейський, у порушення вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» не повідомив його про причину зупинки, тобто така зупинка була безпідставною. Матеріали справи не містять передбачених законом відеозаписів щодо фіксації факту порушення водієм ПДР та факту виконання функцій водія. Також звертає увагу, що його не відсторонили від керування транспортним засобом.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 червня 2023 року серії ААД №507080 (а.с. 1), ОСОБА_1 30 червня 2023 року о 13 год. 20 хв. за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 222/2, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 217030», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, неприродна блідість, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Подія фіксувалась на нагрудні відеореєстратори №470144 та №471759. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, надавши письмові пояснення про те, що «від проходження огляду відмовився, бо не порушував ПДР і не вбачав, що за безпідставну зупинку повинен їхати до лікарні», підписав такий у відповідних графах.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Поряд з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у повторній протягом року відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.

Відповідно до п. 2-4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), тобто порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи,мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З протоколу серії ААД №507080 від 30 червня 2023 року (а.с. 1) вбачається, що такими ознаками у ОСОБА_1 були: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродня блідість, звужені зіниці, що не реагують на світло.

З огляду на наведені ознаки, у поліцейського виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Вказаний факт також зафіксований поліцейським у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у КНП ЛО «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» (а.с. 3).

Наявним у матеріалах справи відеозаписом підтверджується, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак водій по дорозі до медичного закладу від проходження такого огляду відмовився.

Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Окрім цього, ОСОБА_1 14 лютого 2023 року Пустомитівським районним судом Львівської області притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказане рішення було залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 15 травня 2023 року. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не ґрунтуються на матеріалах справи доводи апелянта про безпідставність зупинки його транспортного засобу.

Так, з наявного у матеріалах справи рапорту інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП Р.Бурака від 30 червня 2023 року вбачається, що 30 червня 2023 року о 07:00 год. під час патрулювання у Франківському районі м. Львова, у транспортному потоці до них звернувся інший водій, котрий повідомив, що позаду них рухається автомобіль «ВАЗ 217030», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого поводиться неадекватно, керує автомобілем агресивно та створює аварійні ситуації. Вказаний транспортний засіб виявили на вул. Кульпарківській, 222/2, у нього були ознаки ДТП, а водій порушив ПДР, керуючи транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки. У процесі перевірки документів у водія ОСОБА_1 з`ясували, що він позбавлений права керування транспортними засобами, щодо нього було розглянуто справу та винесено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП. В ході розгляду справи та спілкування у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що той спочатку відмовився, потім погодився, а прямуючи до медичного закладу, відмовився остаточно (а.с. 4).

Окрім цього, згідно з постановою про накладення адміністративного стягненні по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №392272 від 30 червня 2023 року (а.с. 8), ОСОБА_1 30 червня 2023 року о 13 год. 20 хв. у м. Львові на вул. Кульпарківській, 222/2, керував транспортним засобом «ВАЗ 217030», д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, не увімкнув світлову аварійну сигналізацію після зупинки поліцією, був позбавлений права керування транспортними засобами Пустомитівським районним судом Львівської області 15 травня 2023 року, чим порушив п. 2.3в, 9.9б, 2.1а ПДР.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

З огляду на те, що автомобіль марки «ВАЗ 217030», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив Правила дорожнього руху, про що після зупинки транспортного засобу поліцейський повідомив водія, відтак у працівників поліції виникло право зупинити такий транспортний засіб, а тому доводи апелянта не ґрунтуються на матеріалах справи.

Подальша вимога пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, висловлена ОСОБА_1 працівником поліції, була зумовлена виявленням у нього відповідних ознак сп`яніння, що належно зафіксовані в матеріалах справи. Чинне законодавство надає інспектору поліції повноваження запропонувати особі пройти огляд на визначення стану сп`яніння у випадку підозри, що особа перебуває у такому стані. У свою чергу, п. 2.5 ПДР встановлює обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння на першу вимогу поліцейського. Втім, зазначений обов`язок ОСОБА_1 виконати відмовився, відтак йому у провину ставиться невиконання власне п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що його не відсторонили від керування транспортним засобом після складання протоколу, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, апеляційний суд оцінює критично, адже вказаний факт жодним чином не впливає на обсяг вини у вчиненні останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Доводи про те, що поліцейського неможливо було ідентифікувати за зовнішніми ознаками і такий підійшов до ОСОБА_1 без нагрудної камери, спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом, згідно з яким автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, які рухались на службовому авто, після чого до водія підійшов інспектор поліції, який представився та повідомив ОСОБА_1 про причину зупинки.

Безпідставними є і доводи про те, що матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, оскільки йому вміняється відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не керування автомобілем у такому стані.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчиненого повторно протягом року, за ч. 2 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 22 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк