Справа № 161/8508/23 Провадження №33/802/560/23 Головуючий у 1 інстанції:Кихтюк Р. М.
Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П. П., з участю секретаря судового засідання Русинчук І. І., Скочука Д. М., захисника Нестерука Р. В., іншого учасника ДТП ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого у ТзОВ «Ренамакс», притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Визначено стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_2 визнаний винним за те, що він 18.05.2023 року о 09.07 год., керуючи автомобілем «Skoda Roomster», р.н. НОМЕР_1 в с. Струмівка Луцького району по вул. Рівненська, 75, виконуючи поворот ліворуч, проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою та не надав переваги в русі службовому автомобілю поліції «Skoda Rapid», р.н. НОМЕР_2 , який рухався з увімкненими проблисковими маячками синього і червоного кольору та з увімкненим звуковим сигналом, не переконався, що це не створить небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з ним, чим порушив вимоги п. 2.3.б, 3.2, 10.4 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_2 оскаржує його з мотивів незаконності. Стверджує, що судом не взято до уваги ряд вагомих обставин справи, не проаналізовано наявні у справі докази, та надано помилкову оцінку щодо певних обставин, а тому суд помилково дійшов висновку до доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п.п. 2.3б, 3.2, 10.4 ПДР України. Вважає висновки суду першої інстанції не відповідають дослідженим у справі доказам. Апелянт звертає увагу, що із пояснень свідка )очевидця) ДТП ОСОБА_3 вбачається, що спеціальний звуковий сигнал водієм поліцейського автомобіля був увімкнений за кілька секунд до наближення до регульованого світлофором перехрестя. Таким чином, на думку апелянта, своїми діями водій поліцейського автомобіля знехтував вимогами п.3.1 ПДР в частині увімкнення спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху і саме дії водія патрульного автомобіля перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Просить скасувати постанову, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що суддя місцевого суду дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції на підставі досліджених судом доказів, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він керуючи транспортним засобом порушив вимоги п. 2.3.б, 3.2., 10.4 ПДР України, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до п.3.1. водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Таким чином, законодавець дозволив водіям оперативних транспортних засобів порушувати вимоги Правил дорожнього руху, які регулюють дорожній рух за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання та світлофорів, початку та зміни напрямку руху, швидкості руху, дистанції, інтервалу та зустрічного роз`їзду, обгону та інших вимог Правил дорожнього руху, виконання яких повинно забезпечити безпеку дорожнього руху.

Право відступати від вищевказаних вимог Правил дорожнього руху набувається водієм оперативних транспортних засобів за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору та забезпечення безпеки дорожнього руху.

Слід звернути увагу на те, що правила дорожнього руху не містять визначення безпеки дорожнього руху, яка повинна бути забезпечена виконанням всіма учасниками дорожнього руху вимог Правил дорожнього руху.

При визначенні відповідного рівня безпеки дорожнього руху, який повинен забезпечити водій оперативних транспортних засобів необхідно враховувати, що відповідно до вимог п. 3.2. ПДР України, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Відповідно до вимог п.3.1 ПДР безпека дорожнього руху повинна бути забезпечена в умовах коли водій оперативного транспортного засобу має право порушувати певні вимоги ПДР України, а інші водії повинні мати можливість виконати вимоги п.3.2 ПДР України щодо можливості надати йому дорогу та забезпечити його безперешкодний проїзд.

Таким чином, відповідно до п.3.1 Правил дорожнього руху під безпекою дорожнього руху необхідно розуміти такий рівень безпеки, який дозволяє водіям інших транспортних засобів виконати вимоги п.3.2 Правил дорожнього руху, щодо надання дороги і забезпечення безперешкодного проїзду зазначеного транспортного засобу.

Апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_2 мав можливість своєчасно виявити оперативний транспортний засіб марки «Skoda Rapid», р.н. НОМЕР_2 , що перебував під керуванням водія ОСОБА_1 та виконати вимоги п.3.2 Правил дорожнього руху.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучена схема дорожньо-транспортної пригоди від 18.05.2023. На вказаній схемі зафіксоване розташування транспортного засобу ««Skoda Roomster», р.н. НОМЕР_1 , та Skoda Rapid», р.н. НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, місце зіткнення автомобілів, особливості дорожньої розмітки, відповідні результати виміру відстаней, які мають важливе значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Вищевказані дані схеми дорожньо-транспортної пригоди повністю узгоджуються з поясненнями учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо місця зіткнення транспортних засобів, механізму зіткнення транспортних засобів та суспільно-небезпечних наслідків у виді пошкодження транспортних засобів. Схема місця ДТП повністю узгоджується й з даними протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , поясненнями свідка ОСОБА_5 , та схема підписана водіями автомобілів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Суду першої інстанції ОСОБА_2 надав відповідні пояснення та показав, що своєї вини у вчиненому правопорушенні не визнав, правил дорожнього руху не порушував, та не чув і не бачив поліцейського автомобіля.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 надав аналогічні пояснення, стверджуючи, що саме водій службового автомобіля, створив аварійну ситуацію, рухався з порушенням ПДР без включеного звукового спеціального сигналу, внаслідок чого відбулось зіткнення з його автомобілем. При цьому, вказав, що він не бачив службовий автомобіль, який рухався з проблисковими маячками і не мав технічної можливості його побачити.

Зі змісту пояснень захисника Нестерука Р. В. наданих в апеляційному суді, вбачається, що він повністю підтримує вимоги апеляційної скарги та вважає, що саме водій ОСОБА_1 винний у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки керуючи службовим транспортним засобом, без увімкнення спеціального звукового сигналу, не переконався в безпечності руху, допустив зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 . Вважає, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Skoda Roomster», р.н. НОМЕР_1 повністю дотримався вимог ПДР.

Інший учасник ДТП водій службового автомобіля поліції ОСОБА_6 під час апеляційного перегляду надав показання, що саме дії ОСОБА_2 стали причиною дорожньо-транспортної пригоди, який при здійсненні повороту ліворуч, не надав перевагу в русі службовому автомобілю поліції, який рухався із увімкненими світловими спецсигналами та їхав на виклик. Крім того, ОСОБА_1 наголосив, що спецсигнал та маячки синього та червоного кольорів були увімкненні завчасно, ще при отриманні повідомлення про виклик.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з відео реєстратора зі службового автомобіля швидкої допомоги.

Перегляд відеозаписів приєднаних до матеріалів справи дозволяє повно та всебічно встановити обставини дорожньо-транспортної пригоди, зафіксовано рух транспортних засобів незадовго до виникнення дорожньо-транспортної пригоди та в момент зіткнення із різних ракурсів. Вказаним відеозаписом лише не можливо встановити факт увімкнення звукового сигналу, однак увімкнення звукового сигналу підтверджують свідок ОСОБА_5 та водій ОСОБА_6 .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаний відеозапис надає можливість пересвідчитись у тому, що світловий спецсигнал дійсно включений завчасно перед наближенням до ділянки дороги де водій ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу руху. Також, відеозапис дозволяє переконатись в тому, що транспортний засіб, який рухався попереду службового автомобіля в попутному напрямку, відреагував на рух службового автомобіля з увімкненими проблисковими маячками, тому знизив швидкість, однак транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу для випередження вказаного автомобіля і потреби давати дорогуслужбовому автомобілю не було потреби.

Разом з тим, відеозаписом спростовуються доводи ОСОБА_2 , що він не мав можливості бачити службовий автомобіль бо огляд перекривав інший транспортний засіб, оскільки транспортний засіб «Skoda Rapid», р.н. НОМЕР_2 , після випередження вище згаданого автомобіля рухаючись зустрічною смугою, повернувся у свою смугу руху і проїхав там певну відстань, а лише тобі знову виїхав на зустрічну смугу для випередження уже автомобіля ОСОБА_2 , однак останній не був уважним і почав здійснення повороту ліворуч, внаслідок чого і відбулося зіткнення автомобіля «Skoda Rapid», р.н. НОМЕР_2 та «Skoda Roomster», р.н. НОМЕР_1 .

З відеозапису відеореєстратора службового автомобіля чітко видно, що водій ОСОБА_2 здійснює поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, при цьому не переконався у безпечності свого руху, та не пропустив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який рухався із включеними маячками синього і червоного кольорів та увімкненим спецсигналом та мав перевагу у русі.

Відеофайли не викликають сумніву у достовірності відображених на них подій, у тому числі, у сукупності із іншими доказами, підстави вважати таке відео недопустимим доказом відсутні.

Доводи водія транспортного засобу ОСОБА_2 про те, що повертаючи ліворуч він не бачив і не мав можливості своєчасно побачити автомобіль під керуванням ОСОБА_1 свідчать про те, що він дійсно не був уважним та не володів дорожньою обстановкою. З відеозаписів вбачається, що зустрічна смуга попереду руху ОСОБА_2 перед моментом зіткнення була вільна, однак як вбачається з тих же відеозаписів останній не зупинившись перед здійсненням повороту для того щоб пересвідчитися у безпечності свого руху, а лише знизивши швидкість одразу здійснив маневр повороту. Тобто, ОСОБА_2 пересвідчився, що зустрічна смуга попереду його руху вільна, однак маючи технічну можливість своєчасно побачити автомобіль поліції «Skoda Rapid», р.н. НОМЕР_2 , який наближався до його автомобіля позаду з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів та увімкненим спецсигналом не надав йому дорогу та не забезпечив безперешкодний проїзд зазначеного службового автомобіля.

Про наявність вищевказаної технічної можливості у водія ОСОБА_2 свідчить дорожня обстановка, відповідно до якої водій службового автомобіля поліції «Skoda Rapid», р.н. НОМЕР_2 , заздалегідь, на достатньо великій відстані від місця зіткнення включив проблискові маячки синього та червоного кольорів, що дозволяло іншим учасникам дорожнього руху своєчасно виявити вказаний автомобіль зі спецсигналом та прийняти заходи для виконання вимог п.3.2 ПДР України.

Зі змісту відеозапису з відеореєстратора вбачається, що водій іншого транспортного засобу, встановивши перешкоду для подальшого руху у виді службового автомобіля, який рухався позаду з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів, прийняв відповідні заходи для забезпечення безпечного проїзду вказаного транспортного засобу та знизив швидкість.

Всі інші апеляційні доводи ОСОБА_2 мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Диспозицією ст. 124 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, підставою для притягнення до відповідальності за ст. 124 КУпАП є не будь-яке порушення Правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.

Згідно зпунктом 10.4 ПДР України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Згідно з п. 2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У відповідності з п. 3.2 ПДР у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу.

З огляду на вищевикладене твердження апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, не узгоджується із матеріалами адміністративного провадження та наявними в них доказами.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції належним чином оцінив сукупність досліджених доказів та поза розумним сумнівом, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки саме його дії знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із виникненням даної події.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, і у суді апеляційної інстанції таких не було надано, підсумовуючи викладене, приходжу висновку, що суд першої інстанції розглянув справу з дотриманням вимог ст. 245, 280 КУпАП, перевірив докази під час судового розгляду на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, і прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_7 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративного правопорушення ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2023 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П. П.