НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

28 вересня 2023 року Справа № 322/1474/23 (Провадження № 3/322/1066/23)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 14.09.2023 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за ч.2 ст.173-2 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

12.09.2023 близько 02:10 годин ОСОБА_1 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме виражався в її адресу нецензурною лайкою і не пускав у будинок внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному і психічному здоров`ю. Вказані дії ОСОБА_1 вчинив будучи підданим адміністративному стягненню постановою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 19.04.2023 за правопорушення вчинене 02.04.2023.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Частиною другою статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» правопорушник та потерпіла належать до категорії осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав частково. Зазначив, що ініціатором сварки була дружина. Сварка виникла на фоні її ревнощів. Під час сварки лаялись вони обоє. Фізичною розправою дружині він не погрожував. Втім визнав факт, що коли дружина і пасинок вийшли на двір він зачинив будинок і не впускав останніх до нього.

Потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що дійсно конфлікт виник через її ревнощі, що ОСОБА_1 висловлювався в її адресу нецензурною лайкою. Вона не пам`ятає точно чи погрожував він їй фізичною розправою чи ні однак коли, вона вийшла на вулицю він зачинився у будинку і не пускав її і дитину, на вулиці було холодно тому вона попросила сина викликати поліцію.

Судом досліджено письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №257379 від 12.09.2023, за ч.2 ст.173-2 КУпАП, реєстрація ВнП №3 ЄО №2163 від 12.09.2023, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується, письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 і неповнолітнього ОСОБА_3 , копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №410466 від 12.09.2023 і форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, копію постанови судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 19.04.2023 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 і потерпілу, оцінивши докази у їх сукупності суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо виду і розміру стягнення суддя керується вимогами ст.33 КУпАП. Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст.34, 35 КУпАП, не встановлені.

Суддею взято до уваги те, що конфлікт в якійсь мірі спровокувала потерпіла.

З огляду на вказане, з метою виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя визнає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню, передбаченого санкцією ч.2 ст.173-2 КУпАП, мінімального виду і розміру суворості, а саме штраф в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян.

Крім цього, відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Керуючись ст.ст.40-1, 221, 283 - 285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн (триста сорок гривень 00 коп), за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а вразі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов