Справа № 202/7438/23
Провадження № 3/202/4805/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Маринін О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН відсутній у матеріалах справи,

за скоєння правопорушень, передбачених ст.. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 31.12.2022 року о 16:30 год. в м. Дніпро, на пров. Вільному біля буд. 2А, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ГАЗ 24» н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «FORD TRANSIT» д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, 31.12.2022 року о 16:30 год. в м. Дніпро, на пров. Вільному біля буд. 2А, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ГАЗ 24» н.з. НОМЕР_1 став учасником ДТП, не залишився на місці та покинув місце пригоди, до якої був причетний.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а провадження № К/9901/12342/18) зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Як вбачається з матеріалів, правопорушення вчинено 31.12.2022 року, не є триваючим, рішення про закриття кримінального провадження не приймалось, однак справи надійшли до суду лише 26.04.2023, тобто вже вже межами трьохмісячного строку з дня вчинення правопорушення, а тому на момент розгляду справи минули строки, визначені ст. 38 КУпАП.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є імперативною нормою і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Враховуючи, викладене, суд дійшов до висновку, що справу передано до суду поза межами строку, визначеного ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 36, 38, 213, 221, 247 п.7, 283 КУпАП, суд

постановив:

Справи № 202/7438/23 (провадження № 3/202/4805/2023) за ст. 122-4 КУпАП та №202/7439/23 (провадження № 3/202/4806/2023) за ст. 124 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти № 202/7438/23 (провадження № 3/202/4805/2023).

У зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Маринін