печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9133/23-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

07.02.2023 о 00 год. 32 хв. в м. Києві по мосту Патона водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 - адвокат Каплунова В.В., яка просила провадження закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. Вказала, що працівниками патрульної поліції не надано беззаперечних доказів керування транспортним засобом особою, що притягується до адміністративної відповідальності, а сам транспортний засіб був зупинений ними всупереч ЗУ «Про Національну поліцію», безпідставно. Матеріалів адміністративних правопорушень, які могли б свідчити про наявність підстав для зупинки транспортного засобу, працівниками правоохоронних органів не надано. Послалась на відсутність доказів відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`янінні та на відсутність в матеріалах адміністративного правопорушення акту огляду ОСОБА_1 . Зауважила, що працівниками патрульної поліції не було додано до протоколу про адміністративне правопорушення безперервний відеозапис з нагрудної камери. В матеріалах провадження відсутній акт огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, а направлення водія на огляд складено одночасно із протоколом, ОСОБА_1 не вручалось.

Захисник вважала, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами, з чого можна зробити висновок, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю.

ОСОБА_1 в судове засідання, про місце, дату та час якого був повідомлений належним чином, не з`явився. Захисник вважала наявними підстави здійснювати розгляд у відсутність особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а також подала підписану ОСОБА_1 заяву, в якій він зазначає позицію щодо невизнання винуватості та просить здійснювати розгляд за його відсутності, за участю захисника.

З урахуванням позиції захисту, присутності в судовому засіданні захисника ОСОБА_1, положень ст. 268 КУпАП, відповідно до яких участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності у категорії справ, що розглядається, не є обов`язковою, суддею визнано можливим розглянути справу без безпосередньої участі ОСОБА_1 , за участю його захисника.

Вислухавши позицію захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Каплунової В.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надходжу наступних висновків.

Щодо доводів захисту про безпідставність зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» комендантська година передбачає, в тому числі, заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчення.

Так, згідно п. 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 (надалі - Порядок), на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Відповідно до п. 11 Порядку контроль за дотриманням особами комендантської години та спеціального режиму світломаскування здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.

Згідно п. 3 Порядку патруль - спільний рухомий наряд, до складу якого входять поліцейські Національної поліції та військовослужбовці Збройних Сил і можуть залучатися військовослужбовці Національної гвардії та Держприкордонслужби, що виконує покладені на нього обов`язки на маршруті патрулювання, визначеному комендантом на території, де запроваджено комендантську годину.

В п. 16 Порядку зазначено, що Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Таким чином, факт пересування транспортним засобом під час дії комендантської години є достатньою підставою для зупинки транспортного засобу.

Так, до видання наказу Київської міської військової адміністрації № 1 від 20.03.2023, комендантська година в місті Києві станом на 07.02.2023 діяла з 23 години 00 хвилин.

В судовому засіданні досліджено відеозапис з боді-камери працівника патрульної поліції № 473885, 472290, на якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 стоїть на блокпосту, який знаходиться на мосту Патона, біля автомобіля марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Отже, як вбачається зі змісту дослідженого в судовому засіданні відеозапису, поліцейські зупинили транспортний засіб марки «Hyundai Sonata» під керуванням ОСОБА_1 під час дії комендантської години (після 23 години 00 хвилин), чого останній не заперечував, на блокпосту, який знаходиться на мосту Патона, що свідчить про неспроможність тверджень сторони захисту про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Щодо тверджень захисника про відсутність доказів керування автомобілем ОСОБА_1 , суддя зазначає наступне.

На відеозаписі дійсно безпосередньо не видно, чи рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 в момент зупинки автомобіля поліції. Водночас, на відеозаписі чітко видно, що двигун автомобіля був увімкнений, автомобіль знаходився на проїзній частині, сам факт свого керування транспортним засобом протягом всього спілкування з працівниками патрульної поліції він не заперечував зазначаючи, що перебував на робочому місці, намагався викликати драйвера, проте цього зробити не вдалося.

Таким чином, суддя не має сумнівів в цій частині та вважає беззаперечно встановленим матеріалами провадження, що саме ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу марки «Hyundai Sonata» і керував ним 07.02.2023 о 00 год. 32 хв.

Щодо тверджень захисника про відсутність доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд зазначає наступне.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, небажання водія, тощо) - ПДР не містять.

Як вбачається з відеозапису, поліцейський неодноразово пропонував водію пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, але водій не висловив згоди на проходження такого огляду, постійно задавав питання, як йому уникнути відповідальності.

За таких умов, поліцейським було правильно надано оцінку поведінці ОСОБА_1 - як фактичну відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що зафіксовано належним чином на відеозаписі та відображено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до розділів ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція), Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння складається лише у разі проведення такого огляду на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, проте у цій справі такий огляд не проводився через відмову водія, а тому є безпідставними посилання захисника на відсутність такого акту як на підставу виправдання ОСОБА_1 .

Крім того, суд звертає увагу, що відсутність у матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння не впливає на суть цієї справи і не спростовує вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Щодо доводів захисту про не вручення водію направлення на проходження огляду на стан сп`яніння .

Направлення на огляд до закладу охорони здоров`я видається для закладу охорони здоров`я, до якого водій направляється для проведення огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, тому потреби для видачі такого направлення водію у даному разі не було, отже, посилання захисника на не вручення направлення водію на огляд до закладу охорони здоров`я є неспроможним.

Доводи захисника про те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліцейського не є безперервним, тому даний доказ є недопустимим доказом - є безпідставними.

Положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року № 28/32999 врегульовано застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до п. 5 розд. ІІ «Інструкції і з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського, відеозйомка обставин подій даного правопорушення велась з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими безперервно до її завершення та камери поліцейських не вимикалась.

При цьому, переривання відеозапису з 13 хв.10 с. до 13 хв. 20 с. та з 1 год. 00 хв. 00 с. до 1 год. 00 хв. 10 с. є технічними особливостями технічних приладів і технічних засобів, що виконують функції відеозапису та вказане не спростовує вчинення ОСОБА_1 вчиненого правопорушення.

За вказаних обставин долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснені працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом.

Щодо тверджень про нероз`яснення поліцейськими прав ОСОБА_1 , слід зазначити, що після надходження протоколу до суду захисник водія ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами справи, надала письмові пояснення, брала участь в судових засіданнях, що свідчить про отримання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, правової допомоги. Таким чином, нероз`яснення прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, працівником поліції при складанні протоколу не призвело до неможливості ОСОБА_1 скористатися наданими йому законом правами та в цілому не вплинуло на об`єктивність і неупередженість судового розгляду.

Щодо тверджень захисника про неповідомлення водію ознак алкогольного сп`яніння, суддя зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №378456 вбачається, що встановленими працівниками патрульної поліції ознаками алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були: хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, - що у сукупності відповідає ознакам такого сп`яніння, визначеним п. 3 Інструкції.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, Інструкцією та ЗУ «Про національну поліцію» не встановлюється обов`язок працівника поліції повідомити водія, які саме ознаки алкогольного сп`яніння він в останнього вбачає, тому сам факт неповідомлення таких ознак жодним чином не свідчить про відсутність в діях особи, що відмовилась на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, безсумнівно доведена доказами, а саме даними, що містять в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №378456;

- відеозаписі з боді-камери поліцейського № 473885, 472290;

-направленні на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При призначенні стягнення правопорушнику суддя, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Враховуючи викладене, суддя вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись, ст. ст. 130, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько