Єдиний унікальний номер судової справи 490/3574/23
Номер провадження 33/812/431/23 Головуючий у місцевому суді: Дірко І.І.
Категорія: ч.5 ст.126 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Колосовою О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 03 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №415557, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва і був складений 15 квітня 2023 року, встановлено, що 15 квітня 2023 року о 14 год. 28 хв. в місті Миколаєві по вулиці Одеське шосе, біля будинку №93 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки та моделі BMW530D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Вказані дії вчинено повторно протягом року (постанова ДП18 №46165 від 01 лютого 2023 року). Вказаним останній порушив п.п.«а» п.2.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 03 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, 31 серпня 2023 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 03 липня 2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Також заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, посилаючись на те, що у судовому засіданні від 03 липня 2023 року він участі не приймав у зв`язку із перебуванням на лікуванні. З 07 липня 2023 року знову знаходився на стаціонарному лікуванні, а 17 липня 2023 року було проведено оперативне втручання. Починаючи з 03 серпня 2023 року перебував у відпустці за станом здоров`я, відновлюючись після операції.

Зазначає, що оскаржувану постанову особисто не отримував, проте захисник повідомив його, що подав апеляційну скаргу на текст постанови, який був викладений у Єдиному державному реєстрі судових рішень наприкінці липня 2023 року.

Лише 30 серпня 2023 року захисник вручив йому під розписку текст оскаржуваної постанови, а також повідомив, що 28 серпня 2023 року апеляційним судом прийнято постанову, якою захиснику було відмовлено у поновлені строку на апеляційне оскарження.

Особа, яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_1 звертає увагу на те, що він є військовослужбовцем та не має об`єктивної можливості для постійного моніторингу стану судових справ, а з 07 липня 2023 року по дату подання апеляційної скарги, перебуває на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я для реабілітації після важкої операції.

У судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Писаренко С.Ю. не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися шляхом направлення поштою судових повісток, а також телефонограмою захиснику, тобто належним чином відповідно до вимог ч.5 ст.294 КУпАП.

25 вересня 2023 року від захисника Писаренка С.Ю. на адресу суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі та участі ОСОБА_1 .

За такого, апеляційний суд з урахуванням положень ч.1 ст.268, ч.6 ст.294 КУпАП вважав за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в межах питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Передбачене ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07 липня 1989 року).

Так, у вказаному рішенні Європейського суду з прав людини зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у ч.2 ст.294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілою стороною протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, передбачене ч.2 ст.294 КУпАП, надає особі, яка бажає оскаржити судове рішення, достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом особи на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.

За положеннями ст.289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Так, причина пропуску строку звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову місцевого суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

При цьому, доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

До того ж, відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Зокрема підставою для поновлення такого строку може бути неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Олександр Шевченко проти України» п.27, та «Трух проти України»).

Так, за матеріалами даного провадження встановлено, що у суді першої інстанції справу було призначено до розгляду на 03 липня 2023 року (а.с.18).

У призначене судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Писаренко С.Ю. не з`явилися, але 03 липня 2023 року на адресу районного суду надійшла заява від захисника ОСОБА_1 - Писаренка С.Ю., в якій останній просив відкласти розгляд справи, призначений на 03 липня 2023 року, посилаючись на те, що він цього дня приймає участь у інших судових засіданнях у місті Запоріжжя, а ОСОБА_1 перебуває на лікуванні, а тому вони не мають змоги бути присутніми у судовому засіданні (а.с.19-20).

Постановою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 03 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп. Також при вирішенні справи, судом першої інстанції було розглянуто клопотання захисника Писаренка С.Ю. про відкладення розгляду справи та прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з врахуванням положень ст.268 КУпАП (а.с.54-56).

При цьому, матеріали даної справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 та його захисник Писаренко С.Ю. в подальшому звертались до суду для отримання копії оскаржуваної постанови в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження.

21 липня 2023 року постанова судді направлена до Єдиного державного реєстру судових рішень, де зареєстрована того ж дня 21 липня 2023 року та оприлюднена 24 липня 2023 року.

07 серпня 2023 року захисник Писаренко С.Ю., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 03 липня 2023 року (а.с.59-61).

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року відмовлено захиснику ОСОБА_1 - Писаренку С.Ю. у поновлені строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 03 липня 2023 року (а.с.87-89).

Зі змісту постанови апеляційного суду убачається, що при дослідженні підстав пропуску строку на апеляційне оскарження було встановлено, що захисником не надано будь-яких доказів того, що перешкоджало оскаржити постанову суду першої інстанції від 03 липня 2023 року у строки встановлені КУпАП, враховуючи, що захиснику та особі, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, було достеменно відомо про дату останнього судового засідання, у якому було винесено судове рішення, та зазначено, що навіть з дати оприлюднення постанови 24 липня 2023 року, скарга була подана захисником з порушенням процесуального строку.

Апеляційна скарга за допомогою поштового зв`язку вдруге подана ОСОБА_1 лише 31 серпня 2023 року, тобто, поза межами строку, встановленого ст.294 КУпАП.

Як вище зазначалось, з рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Так, в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що «від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Процедура визначення строку для подання апеляційної скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В апеляційній скарзі, поданій 07 серпня 2023 року адвокатом Писаренком С.Ю. в інтересах ОСОБА_1 , захисником зазначалось, що з Єдиного державного реєстру судових рішень йому та ОСОБА_1 стало відомо про наявність оскаржуваної постанови.

Також, в апеляційній скарзі, поданій 31 серпня 2023 року, ОСОБА_1 особисто вказує на те, що захисник повідомив його про подання ним апеляційної скарги на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 03 липня 2023 року.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що 15 серпня 2023 року Миколаївським апеляційним судом за допомогою телефонограми було повідомлено ОСОБА_1 про призначення до розгляду клопотання адвоката Писаренка С.Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 03 липня 2023 року.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи, призначений на 03 липня 2023 року та прийняте у справі судове рішення, та був обізнаний про оскарження його захисником в апеляційному порядку вказаної постанови, про що він був повідомлений як особисто захисником, так і судом апеляційної інстанції.

Посилання в апеляційний скарзі на перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я, як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови не може бути прийнято судом до уваги.

Так, ОСОБА_1 додано до апеляційної скарги медичні документи, зокрема довідку №4949 від 20 липня 2023 року та довідку від 02 серпня 2023 року, які підтверджують, що з 07 липня 2023 року та по день видачі довідки від 20 липня 2023 року останній знаходився на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради та проведення 02 серпня 2023 року медичного огляду.

Разом з тим, доказів перебування особи, яка подає апеляцій скаргу, на стаціонарному лікуванні у період з 21 липня 2023 року по 01 серпня 2023 року матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до відпускного квитка від 03 серпня 2023 року ОСОБА_1 надана відпустка за станом здоров`я на період з 03 серпня 2023 року по 01 вересня 2023 року.

Доказів, які б підтверджували неможливість подання апеляційної скарги на оскаржувану постанову щонайменше починаючи з 03 серпня 2023 року, матеріали справи не містять.

Навпаки, саме у період вказаної відпустки, 31 серпня 2023 року, за спливом майже двох місяців, ОСОБА_1 подана дана апеляційна скарга.

Отже, враховуючи, що матеріали справи містять достатні дані про обізнаність особи, яка подає апеляційну скаргу, про те, що справа розглядається в районному суді та судове засідання було призначено на 03 липня 2023 року, і про ухвалення судового рішення (при цьому, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 до 31 серпня 2023 року вживав заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження або звертався до районного суду для отримання копії оскаржуваної постанови), а також зважаючи, на принцип диспозитивності, який передбачає, що кожна особа користується своїми правами на свій власний розсуд і використовує той обсяг прав, передбачений КУпАП, який вважає за потрібне, та враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду. При цьому, обставини, на які посилається особа, яка подає апеляційну скаргу, не свідчать про існування будь-яких об`єктивних перешкод у реалізації нею своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів.

Доводи щодо дати отримання копії постанови суду як підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення є помилковим тлумаченням діючого законодавства, оскільки положення ч.2 ст.292 КУпАП пов`язують строки оскарження виключно з моментом винесення судом відповідної постанови, а не з моментом її вручення особі.

До того ж, сам по собі факт не отримання копії повного тексту оскаржуваної постанови в день її проголошення, враховуючи обізнаність про розгляд справи захисника Писаренка С.Ю. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не свідчить про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.

Посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на день надіслання постанови судді до Єдиного державного реєстру судових рішень, оприлюднення постанови судді у Єдиному державному реєстрі судових рішень та день, коли він та його захисник дізналися про судове рішення з реєстру, не ґрунтується на вимогах ч.2 ст.294 КУпАП, згідно з якою початок строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення починається з дня винесення постанови, а не з дня надіслання постанови до Єдиного державного реєстру судових рішень, оприлюднення у реєстрі, чи виявлення її на сайті.

Крім того, не може свідчити про поважність причин пропуску процесуального строку і посилання на те, що ОСОБА_1 натепер є військовослужбовцем та не має об`єктивної можливості для постійного моніторингу стану судових рішень. На переконання апеляційного суду, наведені обставини у даній справі, самі по собі не свідчать про відсутність можливості у ОСОБА_1 вчасно звернутись до суду з апеляційною скаргою, не допустивши тим самим значного пропуску строку на апеляційне оскарження.

За такого, оскільки апеляційна скарга та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду не містять обґрунтування, як саме зазначені апелянтом обставини унеможливили вчасне оскарження постанови суду, то суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений без поважних причин, а тому поновленню не підлягає.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не вирішує інші клопотання у справі та не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного судового рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, у випадку відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.

Отже, відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження є підставою для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 03 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала - ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова