Справа № 711/4820/23
Номер провадження 3/711/1798/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., за участю секретаря судового засідання Вдовіченко Р.В., особи стосовно якої складено протокол про адміністративне праворушення ОСОБА_1 та його представника адвоката Філя О.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ААД № 040072 серії ААД № 040073) про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

до адміністративної відповідальності за ст.124 та ст.122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.124,122-4 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 19.07.2023 року о 11.03 год. в м.Черкаси по бул.Шевченка, 244, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota Celica д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на автомобіль Opel Astra д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після ДТП ОСОБА_1 залишив місце пригоди, в зв`язку з чим приймалися заходи для його розшуку.

Особа стосовно якої складено протокол про адміністративне праворушення ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що вину в чиненні ДТП визнає, а також не визнає і факт залишення місця пригоди. Надав пояснення, що 19.07.2023 року близько 11.03 год. він керував автомобілем Toyota Celica д.н.з. НОМЕР_1 . Рухався по бул.Шевченка в напрямку 700-річчя, в правій полосі. Там створилася пробка з автомобілів, які повертали праворуч, тому він мав намір перелаштуватися в ліву полосу. При цьому, автомобіль сірого кольору, який рухався позаду, дав можливість йому перелаштуватися. Автомобіль таксі Opel стояв в правій полосі, та перед ним було близько 3-4 машин. Проїхавши всі машини, він перетнув перехрестя. Так як у нього грала музика в машині, тому він лише за перехрестям побачив, що йому сильно сигналять. Він одразу ж зупинився біля Макдональсу, поруч з забором та в дзеркало побачив, що йому сигналить таксі. Тому він вирішив проїхати трохи вперед і завернув в двори, оскільки на цій ділянці зупинка автомобілів заборонена. Вийшовши з машини він пішов на зустріч таксі. Таксист побачив його та заїхав у двір. Водій таксі одразу ж почав казати, що він пошкодив йому ліве дзеркало, на що він в свою чергу заперечив, зазначивши, що не було контакту, адже у нього навіть не склалося дзеркало. Після цього водій таксі опустив скло, так як сидів в машині, та силою відламав в своїй машині дзеркало, звинувативши в його пошкодженні його. Після цього, водій таксі почав вимагати у нього сплати шкоди за дзеркало, умовно виставивши рахунок в сумі 1000 грн., при цьому шантажуючи його в разі несплати викликом працівників поліції та свого директора. В подальшому вони домовилися зустрітися, для того щоб обговорити ситуацію, що склалася та обговорити суму шкоди, проте в обумовлений час таксист не приїхав, а зателефонувавши та отримавши відповідь про відмову сплачувати кошти за те, чого він не робив, почав шантажувати його, говорячи про те що в разі несплати ним коштів за дзеркало йому буде лише гірше. В подальшому він відмовився від сплати, після чого йому за декілька годин зателефонували з УПП та повідомили про те, що відносно нього складено протоколи про адміністративні правопорушення. Вважає, що викладене свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного праворушення в зв`язку з чим просить суд провадження відносного закрити.

В судовому засіданні представник особи стосовно якої складено протокол про адміністративне праворушення адвокат Філь О.М. пояснив, що його довіритель вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях не визнає в повному обсязі. Зазначив, що його довіритель ОСОБА_1 повністю заперечує факт ДТП, як такий оскільки не було жодного поштовху та контакту транспортних засобів, яке б утворило пошкодження на дзеркалі автомобіля таксі, що могло б свідчити про факт ДТП. Не зважаючи на це ОСОБА_2 , з невідомих причин, зупиняє ОСОБА_3 подальшому між чоловіками відбувається конфлікт, в ході якого водій таксі ОСОБА_2 відламує кришку на своєму дзеркалі, оскільки розуміє, що на ньому відсутні пошкодження, після чого ставить її назад. При цьому ніхто ОСОБА_2 не викликає працівника поліції та не фіксує факт пошкодження автомобілів. Свідок ОСОБА_4 також підтверджує факт того, що саме ОСОБА_2 пошкодив дзеркало свого автомобіля, а саме відірвав його. В подальшому ОСОБА_2 через три з половиною години їде на вул.Лесі Українки, після чого відносно його довірителя зі слів водія таксі, складають два протоколи про адміністративні правопорушення за ст.124 та 122-4 КУпАП, про що йому повідомляють, проте знову ж таки ніхто не фіксує будь-які пошкодження транспортних засобів. Оскільки ст.124 КУпАП передбачає обов`язкове пошкодження транспортних засобів, тому вважає, що вказане свідчить на відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення. Просто виник конфлікт не зрозуміло на якій підставі. Наразі неможливо встановити чи взагалі хтось черкнув дзеркало чи ні. Крім того. Вважає, що ОСОБА_2 не з`являється до суду саме з причини того, що йому немає що сказати. Враховуючи викладене просить суд провадження відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_6 , яка пояснила, що 19.07.2023 року близько 11.03 год. вона в якості пасажира їхала в таксі по бульвару Шевченка в м.Черкаси. Вона сиділа на задньому пасажирському сидінні за водієм. На перехресті бул.Шевченка та вул.Смілянська, вона почула негучний звук, схожий на хлопок, після чого водій таксі, в якому вона їхала, відкривши вікно, оглянув дзеркало заднього виду. Після цього водій запитав у неї дозволу, щоб не одразу завезти її в місце призначення, а зробити коло, так як він хотів поговорити з водієм тієї машини, що черкнув дзеркало. ОСОБА_7 в цей час проїхав перехрестя та зупинився за Макдональдсом. Після цього, їм увімкнувся зелений сигнал світлофора та вони поїхали в напрямку зупинки ОСОБА_8 , проте останній також рушив з місця і проїхавши трохи далі, завернув через арку в двори будинку. Заїхавши в двір, вони побачили автомобіль ОСОБА_8 , проте останнього біля нього не було. Водій таксі почав оглядати та фотографувати машину ОСОБА_8 та його номера, після чого з`явився сам водій. Вона весь цей час залишалася в машині, проте чула розмову між чоловіками. ОСОБА_9 запитав у воді таксі, чи все в порядку? На що водій таксі сказав, що у його автомобілі пошкоджено дзеркало. ОСОБА_9 повідомив, що з дзеркалом все в порядку, після чого водій таксі зі словами «Де тут все в порядку?», почав хитати дзеркало, в результаті чого, від нього відпала задня кришка. Вона також чула, що ОСОБА_9 пропонував заплатити за пошкодження дзеркала, перед тим, як водій таксі відірвав його. Тобто дзеркало після хлопка, було на місці, проте водій таксі його так «дьоргав», що воно відпало. ОСОБА_9 запитав, навіщо він це зробив, на що водій таксі відповів, що воно б все одно відпало б під час руху та потрапляння в першу ямку. Особисто вона не виходила з машини та не бачила чи є пошкодження на дзеркалі. На її думку, та огляду того, що вона могла бачити в свого місця, їй здалося, що дзеркало було цілим, а його відірвав сам водій таксі.

В судові засідання неодноразово викликався інший учасник ДТП ОСОБА_2 , шляхом направлення СМС повідомлень, проте останній в судові засідання не з`явився. З заявами про перенесення чи відкладення розгляду справи не звертався.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Філя О.М., свідка ОСОБА_10 , дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Згідно ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається із змісту диспозиції ст.124 КУпАП, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: діянням тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; а також причинним зв`язком між наведеними діянням та наслідками.

Відповідно до п.26 постанови пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 - суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог п.1.4 ПДР України - кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ПДР України.

Відповідно до п.2.3 б ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.13.3 ПДР України - під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

В судовому засіданні встановлено, що 19.07.2023 року близько 11.03. год. в м.Черкаси по бул.Шевченка, 244, ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Celica д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, під час випередження допустив наїзд на автомобіль Opel Astra д.н.з. НОМЕР_2 .

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що саме недотримання водієм

ОСОБА_1 п.2.3.б, п.13.3 ПДР України і призвело до пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Крім того, відповідно до диспозиції ст.122-4 КУпАП відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 19.07.2023 року став учасником ДТП місце якої залишив, в зв`язку з чим приймалися заходи для його розшуку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а саме: залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, підтверджуються наданими матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 040073 та серії ААД № 040072, складеними у присутності ОСОБА_1 ;схемою ДТП від 19.07.2023, якій зазначено що в результаті ДТП автомобіль Opel Astra д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження у вигляді лівого водійського дзеркала ( пошкодження пластика); письмовими поясненнями ОСОБА_2 згідно яких вказані обставини ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких останній визнає факт ДТП, вказавши, що «.. намагався проїхати між двох автомобілів та доторкнувся правим дзеркалом з авто таксі Опель астра»; поясненнями ОСОБА_10 наданими в судовому засіданні та іншими матеріалами справи.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 , порушивши вимоги пунктів 2.3б, 13.3 ПДР України, вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також порушив вимоги п.2.10.а ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, тобто залишив місце ДТП.

Позицію сторони захисту, що відсутності факту ДТП, в судовому засіданні повністю спростовано показами свідка ОСОБА_10 , яка зазначила, що під час того, як вона перебувала в автомобілі таксі, вона чула незначний хлопок, після якого водій зазначеного транспортного засобу ОСОБА_2 повідомив про пошкодження дзеркала з його сторони, та з її дозволу попрямував за імовірним винуватцем, який при цьому завернув у двори. В подальшому свідок вказала, що водій автомобіля Toyota Celica д.н.з. НОМЕР_1 під час спілкування пропонував водію таксі ОСОБА_2 відшкодувати якісь кошти, що на думку суду також вказує на визнання останнім своєї причетності до вчиненого під час самої події.

Позицію ОСОБА_1 , що ОСОБА_2 здійснював на нього тиск, в результаті чого він дав неправдиві пояснення під час складання протоколів в судовому засіданні також не знайшла свого підтвердження, оскільки ОСОБА_1 з даного приводу до правоохоронних органів із заявами не звертався, а тому дана позиція оцінюється судом як така, що направлена на уникнення відповідальності за вчинене.

Позицію сторони захисту, щодо невизнання факту залишення місця ДТП через відсутність самого ДТП в ході судового розгляду повністю спростована та сприймається судом, як така, що направлена на уникнення останній покарання за вчинені ним правопорушення.

При накладенні стягнення, відповідно до статей 33-35 КУпАП, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, у якого на утриманні перебуває батько інвалід, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, так у даному випадку стягнення необхідно накласти в межах санкції ст.122-4 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти стягнення у виді штрафу у дохід держави.

На підставі ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню на корить держави судовий збір відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 7, 8, 9, 12, 23, 26, 33-35, 36, 122-4, 124, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративні стягнення за вчинення адміністративних правопорушень передбачених:

ст.124 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

ст.122-4 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

На підставі ст.36 КУпАП накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 536,8 грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник