ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/2973/23 Головуючий суддя І інстанції Губська Я. В.
Провадження № 33/818/865/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Рудого В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Рудого В.В. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 21 липня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що 08.04.2023 року о 18год. 00 хв. поблизу буд. 4 по вул. Студентській в м. Харкові, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння обличчя. Водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору ДРАГЕР та в закладі охорони здоров`я КНП ОНД «ХОР» відмовився у присутності двох свідків. Таим чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисник Рудий В.В. просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що в зазначений у протоколі час не керував автомобілем, а лише перебував біля нього, а керував автомобілем інший його приятель. Працівники поліції особисто не бачили та не мали доказів того, що він особисто керував автомобілем. Вказує, що свідки також не бачили, що конкретно він керував автомобілем, а тому, на його думку, він не є суб`єктом цього правопорушення. Зазначив, що оскаржувана постанова не може вважатись законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи захисника Рудого В.В. та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, на наявність направлення водія на огляд, а також акт огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольксваген» з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння обличчя), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків.

Також з відомостей цього протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису цього протоколу.

Проте, в матеріалах справи міститься відеозапис події за участю ОСОБА_1 (арк. 5) з відомостей якого вбачається, що працівники поліції після складення цього протоколу роз`яснили ОСОБА_1 його зміст та ознайомили останнього з ним.

Такі відомості об`єктивно свідчать про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про те, що стосовно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва із питанням ініціювання проведення службової перевірки щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу, не зверталися із позовом до суду в порядку КАСУ щодо дій працівників поліції, а також не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг сторони захисту щодо дій працівників поліції під час складення ними протоколу стосовно ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Крім цього, з відеозапису об`єктивно вбачається, що працівник поліції виявив ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 неодноразово пропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, однак його дії фактично свідчили про небажання пройти будь-який огляд на стан сп`яніння, що об`єктивно було розцінено працівником поліції, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції були допитані свідки події ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_3 , він є приятелем ОСОБА_1 , який ввечері того дня, коли з сусідами стався конфлікт у ОСОБА_1 , останній не керував автомобілем. Вони приїхали на автомобілі Туарег, він залишив ОСОБА_5 в автомобілі зарядити телефон, ключів від машини йому не залишав, приблизно о 21 год. ОСОБА_6 повернувся на місці була поліція. ОСОБА_1 просив відвезти його до дому.

Суд апелційної інстанції ставиться критично до пояснень свідка ОСОБА_3 , оскільки він є приятелем ОСОБА_1 , що поза розумним сумнівом свідчить про його зацікавленість уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.

Поряд з цим такі поснення свідка ОСОБА_3 не узгоджуються з поясненнями інших очевидців події, а також відомостей наявносго в матеріалах справи відеозаису.

Відповідно до відомостей пояснень ОСОБА_2 , які він надав суду першої інстанції вбачається, що біля буд. 96 по вул. Пушкінській, де був припаркований неправильно автомобіль Фолькваген, д.н.з. НОМЕР_1 , який пізніше було переставлений на інше місце, потім приїжджала поліція, оскільки відбувся конфлікт, чоловік на ОСОБА_7 схожий, був за кермом, була темна пора доби, далі ОСОБА_1 поводився агресивно у розмові з поліцейськими, всіх ображав, відмовився проходити огляд на виявлення стану сп`яніння.

В своїх письмових поясненнях (арк. 8), свідок ОСОБА_2 повідомив, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер та в закладі КНП ХОР ОНД відмовився, також відмовився від підпису протоколу.

Відповідно до відеозапису вбачається, що свідок ОСОБА_2 був присутній під час складення протоколу, а тому у суду апеляційної інстанції не виникає сумнівів щодо об`єктивності відомостей, які надав цей свідок, які узгоджуються між собою.

Крім того, свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснив, що проживає на 1 поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ввечері 08.04.2023 року бачив автомобіль Туарег, що шумно заїхав у двір, ОСОБА_8 щось грузив в автомобіль, заїхавши на бордюр, потім переставив автомобіль посередині дитячого майданчику, ОСОБА_1 керував автомобілем Фольксваген Туарег, д.н.з. НОМЕР_1 , потім було 2 чоловіки біля автомобіля та ще 1 поряд на лавочці. Зазначив також, що присутнього в залі засідань свідка ОСОБА_3 не пам`ятає на місці події.

В своїх письмових поясненнях свідок ОСОБА_4 (арк. 9) зазначав, що в його присутності водій ОСОБА_1 здійснив наїзд на перешкоду, мав ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою Драгера та в закладі охорони здоров`я відмовився. Також відмовився від підпису в протоколі.

Поряд з цим, з відомостей відеозапису вбачається, що свідок ОСОБА_4 дійсно був присутнім на місці події та опитувався працівниками поліції, а тому у суд апеляційної інстанції відсутні будь-які сумніви щодо об`єктивності пояснень цього свідка.

Крім того, з відеозапису вбачається, що безпосередньо на місці події свідок ОСОБА_4 повідомив працівників поліції про те, що він сидів на балконі та особисто бачив автомобіль Туарег, за кермом якого перебував безпосередньо ОСОБА_9 .

Проте, з відомостей відеозапису не вбачається, що на місці події був присутній ОСОБА_3 , який будь-кому з працівників поліції повідомляв, що саме він керував автомобілем, а тому до таких тверджень цього свідка суд апеляційної інстанції ставиться критично.

Крім того, в судове засідання в суд апеляційної інстанції викликались працівники поліції, які складали протокол стосовно ОСОБА_1 та відбирали пояснення у свідків.

В судове засідання останні не з`явились, проте надали до канцелярії Харківського апеляційного суду свої письмові пояснення.

Відповідно до відомостей письмових пояснень працівника поліції, який складав протокол ОСОБА_10 вбачається, що у зв`язку з службовою необхідність в удове засідання в суд апелційної інстанції з`явитись не зможу, по суті справи почснюю наступне. 08.04.2023 року приблизно о 19:00 год. патрулюючи екіпажем 5052 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 ) надійшов виклик за адресою, Студентська, 4 ДТП без постраждалих до 3300 ЗРУП № 1. Прибувши на місце виклику вони побачили автомобіль Фольксваген, НОМЕР_1 , який стояв посеред дитячого майданчику, та біля нього знаходився чоловік. Який був з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння обличчя, як виявилось при перевірці документів ним виявився громадянин ОСОБА_1 , у якого також були ключи та документи вищавказаного автомобіля, та який знаходився біля автомобіля один, через декілька хвилин на майданчик підійшли заявник та очевидці події, які вказали, що саме цей громадянин наїхав на металеву огорожу, а потім припаркувався на дитячому майданчику. Та на їхні зауваження почав висловлюватись нецензурною лайкою та погрожував що їх поб`є.

Відповідно д відомостей письмових пояснень працівника поліції ОСОБА_11 вбачається, що 08.05.2023 року заступив на патрулювання у складі екіпажу КУПОЛ 5052 у форменому одязі та службовому авто ТОЙОТА, д.н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні, приблизно об 20:00 год. отримали повідомлення від чергового інспектора ВДС ЦОАЗОР «ДТП без потерпілих» )Ю 3300 ХРУП 1) скоєно за адресою: АДРЕСА_1 . По прибуттю на місце було виявлено свідків події: гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_13 , котрі повідомили, що 08.04.2023 року приблизно об 18 год. 00 хв. у дворі будинку 4 по вул. Студентській м. Харкова, раніше їм невідомий чоловік ( в подальшому був встановлений як громадянин ОСОБА_1 ), керуючи автомобілем Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на перешкоду, а саме металеву огорожу. Останній мав ознаки алкогольного сп`яніння та після вчинення ДТП почав себе нетактовно поводити та висловлювати погрози в бік свідків. На місці події було виявлено вищевказаний транспортний засіб, котрий мав характерні пошкодження після ДТП (ошкоджено передній бампер та передні водійські двері), також було виявлено збиту металеву огорожу. На водійському сидіння автомобіля Фольксваген сидів ОСОБА_1 (останній мав при собі ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Фольксваген Туарег, д.н.з. НОМЕР_1 , та документ, що посвідчує його особу), мав ознаки алкогольного сп`яніння та поводив себе неадекватно. Водію під час оформлення адміністративного матеріалу за ст. 124 КУпАП було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатору Драгер та в ЗОЗ КНП ХОР ОНД, але останній в установленому законом порядку від проходження такого огляду відмовився, гр. ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки та наслідки відмови від проходження такого огляду.

Враховуючи пояснення свідків, працівників поліції, відомості відеозаписів, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що ці пояснення об`єктивно є послідовними та узгоджуються між собою, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, а твердження сторони захисту про те, що він не керував автомобілем розцінюється судом апеляційної інстанції як обраний ними спосіб захисту для уникнення ОСОБА_1 від відповідальності.

Крім того, захисник в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції звернув увагу на те, що в письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 міститься підпис ОСОБА_4 та в письмових поясненнях ОСОБА_4 міститься підпис ОСОБА_14 .

Однак поза розумним сумнівом вбачається, що ці свідки надавали свої пояснення на місці події, що підтверджується відомостями відеозапису, а також відомостями письмових пояснень працівників поліції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що такі твердження захисника не спростовують об`єктивність цих письмових пояснень, що в свою чергу будь-яким чином не спростовує висновків суду першої інстанції щодо визнання винним ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Рудого В.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 21 липня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков