Справа №712/9378/23
Провадження № 3/647/2868/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , працюючого маляром у Черкаському музичному драматичному театрі, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.08.2023 серії ВАБ № 948742, ОСОБА_1 15.08.2023 року близько 13:00 год. за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини гр. ОСОБА_2 , а саме в ході конфлікту вдарив по голові, хватав за одяг та шию, а також вигнав з квартири, внаслідок чого остання почувала себе приниженою, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що дружина має захворювання психічного характеру, поводить себе неадекватно, знаходилася на лікуванні з приводу психічних захворювань, про що свідчить довідка № 389 КНПЕ «ЧОНД» . Його дружина постійно його провокує та вчиняє сварки з приводу побуту. 15.08.2023 жінка вчинила сварку, в результаті чого він обурився, підійшов до неї та намагався її заспокоїти. Фізичного та психологічного тиску на неї не здійснював.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, суд встановив, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 173-2 ч. 1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП складає: об`єкт, яким виступають суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку; об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у діянні (дії або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; суб`єкт даного адміністративного правопорушення загальний, а суб`єктивна сторона виражається у формі умисної вини та необережності.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 Розділу І ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суддею встановлено, що у протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 відсутні докази щодо завдання шкоди психологічному або фізичному здоров`ю ОСОБА_2 .

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б вказували на зафіксовані у встановленому порядку факти застосування насильства з боку ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Співробітниками поліції пояснення від свідків не відбиралися. Крім того, викладені в протоколі обставини фактично ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_2 та її заяви. За таких умов неможливо встановити наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме вчинення дій або бездіяльності психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілій. Крім того в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 хворіє на психічну хворобу, що підтверджується медичними документами.

Отже даних про те, що наслідки, які передбачені в диспозиції ст. 173-2 КУпАП як обов`язкові, настали чи могли настати - немає.

Статтею 62 ч. 3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва проти Росії ( Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії (Karelin v. Russia заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.173-2 КУпАП, під час розгляду адміністративного матеріалу в суді не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, суд оцінює критично з наведених вище обставин.

З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси О.І.Кончина