Справа № 643/3796/23
Провадження № 3/643/2135/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

Опис обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 457035 від 30.04.2023, водій ОСОБА_1 30.04.2023 о 18-00 год. керував транспортним засобом «Audi A3», державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр-т Льва Ландау, буд. 235 у м. Харкові в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат огляду 1,92 проміле. З результати огляду ОСОБА_1 згоден.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як порушення вимог п.п. «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиція учасників справи

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Лапко В.В. у судовому засіданні зазначили на невизнанні вини та просили закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник Лапко В.В. 03.07.2023 надав письмові пояснення, згідно яких просив закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Прокурор у судове засідання 25.09.2023 не з`явився, викликався до суду належним чином.

Таким чином, судом було вжито передбачених законодавством України заходів щодо повідомлення прокурора про дату і місце розгляду справи та реалізації його права приймати участь у розгляді справи в суді.

У постанові Верховного Суду від 07.11.2022 у справі № 361/1017/20 зазначено, що здійснюючи судове тлумачення норми права, суд не повинен ухвалювати рішення, які б змінювали закон або суперечили йому, не повинен переходити межі своїх повноважень й не перетворюватися на творця права (див.: ухвала ЄСПЛ від 27 квітня 2004 року щодо прийнятності заяви № 65518/01 «Салов проти України»; рішення ЄСПЛ від 29 березня 2006 року у справі «Скордіно проти Італії» (№ 1), заява № 36813/97).

Оскільки, виходячи з положень ст. 250 КУпАП, участь прокурора в даній категорії справ не є обов`язковою, у суду відсутні процесуальні механізми зобов`язувати прокурора брати участь у розгляді справи та відкладати судове засідання у зв`язку з його неявкою.

Ураховуючи наведене та обов`язок суду розглянути справу про адміністративне правопорушення протягом встановлених законодавством строків, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для розгляду справи за відсутності прокурора.

Досліджені докази

Крім вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 457035 від 30.04.2023, працівниками поліції надані наступні докази:

- рапорт співробітника поліції від 30.04.2023, згідно яких вони отримали виклик про те, що автомобіль «Ауді» порушує Правила дорожнього руху. Також заявник повідомив, що водій вказаного автомобіля можливо в стані сп`яніння. Через деякий час заявник повідомив, що автомобіль «Ауді» зупинився за адресою: м. Харків, пр-т Льва Ландау, буд. 235. Прибувши на місце події, заявник вказав на водія автомобіля «Ауді», яким виявився ОСОБА_2 . Останній був з дружиною ОСОБА_3 . ОСОБА_1 не заперечував, що керував вказаним вище автомобілем. У водія були ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 повідомила, що ОСОБА_1 вживав алкоголь вранці. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду 1,92 проміле;

- результати тестування ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора «Драгер» від 30.04.2023, згідно яких отриманий результат 1,92 проміле;

- акту огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого отриманий результат огляду на стан сп`яніння 1,92 проміле;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції від 30.04.2023, складений співробітником поліції ОСОБА_4 , згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер»;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 30.04.2023, згідно яких 30.04.2023 приблизно о 18-10 год., коли він їхав додому, його переслідував автомобіль «Міцубісі» НОМЕР_2 . Він приїхав додому, поставив транспортний засіб, пішов до магазину та вирішив вжити алкоголь. До нього підійшли працівники патрульної поліції, які стверджували, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Він був тверезим. Він пішов до магазину, бо збирався випити з друзями;

- письмові пояснення ОСОБА_5 від 30.04.2023, згідно яких вона їхала разом з ОСОБА_1 у вказаному вище автомобілі. Вони приїхали додому. За ними слідував інший автомобіль сріблястого кольору. Потім приїхала патрульна поліції та запитала, чи були вони в автомобілі. Водій іншого автомобіля, провокуючи їх, написав заяву, що її цивільний чоловік ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп`яніння. На її думку, ця людина спровокувала конфлікт та наклеп на її чоловіка, який поставив транспортний засіб на місце та пішов до магазину;

- письмові пояснення ОСОБА_6 від 30.04.2023, згідно яких 30.04.2023 о 18-00 год. він рухався на своєму автомобілі «Міцубісі» НОМЕР_2 . Назустріч йому рухався вказаний вище автомобіль «Ауді» по смузі зустрічного руху, він ледь уникнув зіткнення з вказаним транспортним засобом. Після цього він розвернувся та поїхав за автомобілем «Ауді». По дорозі вказаний автомобіль неодноразово порушував Правила дорожнього руху, створював аварійні ситуації, у зв`язку з чим він викликав патрульну поліцію. Весь час він рухався за автомобілем «Ауді», який припаркувався біля буд. 235 по пр-ту Льва Ландау в м. Харкові. Із-за керма вказаного автомобіля вийшов чоловік, з місця пасажира жінка і дитина. В присутності працівників поліції він вказав на дану особу як на водія транспортного засобу;

- довідка про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія;

- СД-диск з відеозаписом проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Стороною захисту наданий суду відеозапис, на якому, за доводами вказаної сторони, зафіксований факт вживання ОСОБА_1 та ОСОБА_7 горілки в приміщенні магазину. Згідно пояснень ОСОБА_5 , на її прохання на екрані комп`ютера, що розташований в магазині, було відтворено відеозапис з відеокамер магазину, а ОСОБА_5 на власний мобільний телефон записала відеоролік, що транслювався на екрані комп`ютера.

За клопотанням сторони захисту судом в якості свідків допитано ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Крім того, судом в якості свідка допитаний ОСОБА_6 , письмові пояснення якого містяться в матеріалах справи.

ОСОБА_2 надав суду пояснення, згідно яких припаркував автомобіль у дворі біля будинку АДРЕСА_2 , після чого разом із свідком ОСОБА_5 пішов до магазину, який розташований неподалік. У магазині він зайшов до приміщення кафе, де зустрів свідка ОСОБА_7 . Він разом із ОСОБА_7 придбав одну пляшку горілки, після чого вони почали вживати вказаний алкогольний напій. Випивши приблизно по 200 гр., він орієнтовно через 20 хвил. вийшов на вулицю покурити. В цей момент до нього підійшли співробітники поліції та повідомили, що їм надійшла заява про те, що ОСОБА_2 перебував за кермом в стані алкогольного сп`яніння. Після цього він з працівниками поліції підійшли до його автомобіля «Ауді», який був припаркований у дворі. Працівники поліції провели його огляд на стан алкогольного сп`яніння та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Він алкоголь протягом дня 30.04.2023 не вживав, керував транспортним засобом у тверезому стані. Алкогольні напої вжив вже після того, як припаркував автомобіль та пішов до магазину, в якому розташоване кафе.

Свідок ОСОБА_5 надала суду пояснення, згідно яких проживає однією сім`єю з ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу. 30.04.2023 вона разом з ОСОБА_1 та сином поїхала по справах та до друзів. Від друзів вони виїхали приблизно о 17:00 год., додому приїхали приблизно о 18:00 год. Поставили автомобіль біля будинку та пішли до продуктового магазину. У продуктовому магазині зустріли ОСОБА_7 . ОСОБА_1 разом з ОСОБА_7 у магазині вживали алкогольні напої, вона спілкувалась з продавцем. Коли вони вийшли з магазину, до них підійшли працівники патрульної поліції та звинуватили ОСОБА_2 в тому, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Вона та ОСОБА_1 пояснили працівникам поліції, що ОСОБА_2 керував автомобілем у тверезому стані, а алкоголь випив тільки що в магазині. Але працівники поліції наполягали, щоб ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер». ОСОБА_1 пройшов вказаний огляд, на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення. Коли ОСОБА_1 керував транспортним засобом 30.04.2023, він був у тверезому стані. Алкогольні напої ОСОБА_1 вживав вже після того, як припаркував автомобіль та пішов до магазину.

Свідок ОСОБА_7 надав суду пояснення, згідно яких він випадково зустрів ОСОБА_1 та його жену в магазині. Коли він зустрів ОСОБА_8 в магазині, в останнього ознак алкогольного сп`яніння не було. Зустрівшись, він з ОСОБА_1 придбав пляшку горілки ємністю 0,5 л., після чого вони протягом орієнтовно 20 хвил. вжили приблизно по 200 гр. горілки кожний. Після цього ОСОБА_1 вийшов покурити та тривалий час не повертався. Свідок приблизно через 5-10 хвил. вийшов на вулицю з приміщення магазину та побачив працівників поліції поруч з ОСОБА_1 . Про що працівники поліції спілкувались із ОСОБА_1 , свідок не слухав. Також свідок побачив, що поруч із працівниками поліції та ОСОБА_1 перебував ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_6 надав суду пояснення, згідно яких рухався на своєму автомобілі по вул. Б. Хмельницького, назустріч йому рухався вказаний вище автомобіль «Ауді», який виїхав на смугу зустрічного руху, у зв`язку з чим свідок був вимушений змінити напрямок руху. Свідок вирішив зробити зауваження водію автомобіля «Ауді» та почав його наздоганяти. Водій автомобіля «Ауді» і надалі продовжував порушувати вимоги Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим свідок вирішив, що водій вказаного автомобіля перебуває в стані сп`яніння. Після цього свідок зателефонував за телефоном «102» та повідомив про вказані обставини. Свідок продовжував рухатись за автомобілем «Ауді». Потім автомобіль «Ауді» зупинився у дворі, з автомобіля вийшов водій, яким був ОСОБА_1 , а також жінка та дитина. ОСОБА_1 , жінка та дитина прослідували до приміщення магазину. Свідок продовжував залишатись у своєму автомобіля. ОСОБА_1 , жінка та дитина були в магазині приблизно 5-10 хвил. Працівники поліції приїхали приблизно через 5-10 хвил. після того, як автомобіль під керування ОСОБА_1 був припаркований у дворі. Після того, як ОСОБА_1 вийшов з приміщення магазину, на вході до магазину він зустрівся з працівниками поліції, які прибули за викликом свідка. До того моменту, як ОСОБА_1 вийшов з приміщення магазину і до нього підійшли працівники поліції, свідок до ОСОБА_1 не підходив та з ним не спілкувався. ОСОБА_1 пояснював працівниками поліції, що не вживав спиртні напої. Потім заперечував факт керування автомобілем. Жінка зазначала, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої вранці.

На уточнююче запитання захисника свідок ОСОБА_6 пояснив, що до того моменту, як свідок підійшов до ОСОБА_1 , він не бачив у нього ознак сп`яніння. Висновок про перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння свідок зробив, виходячи з його поведінки на дорозі, а саме через багаторазові порушення вимог Правил дорожнього руху. Свідок факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв не бачив. Також свідок не бачив, щоб ОСОБА_1 вживав алкогольні напої під час руху. На уточнююче запитання захисника свідок зазначив, що перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння під час керування транспортним засобом було його припущенням.

На уточнююче запитання свідок ОСОБА_6 також показав, що перед тим, як зайти до магазину, ОСОБА_1 припаркував автомобіль у дворі. Поліція підійшла до ОСОБА_1 , коли він через деякий час вийшов з магазину. Після того, як до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції, ОСОБА_1 за кермо не сідав. Працівники поліції автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не зупиняли поліція приїхала тоді, коли ОСОБА_1 вже припаркував автомобіль та приблизно 5-10 хвил. перебував у приміщенні магазину. Свідок не бачив, чим займався ОСОБА_1 у магазині.

З метою всебічного та повного з`ясування обставин справи судом викликались працівники поліції, які згідно матеріалів справи приймали участь в оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 .

У судове засідання, призначене на 14.08.2023, працівники поліції Рижков С.Ю., Потоцька Д.С., ОСОБА_10 не з`явились, викликались до суду належним чином, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, згідно яких судові повістки вказаними особами за місцем роботи були отримані 05.07.2023.

Ураховуючи неявку співробітників поліції, розгляд справи було відкладено на 25.09.2023.

Судові повістки про виклик в судове засідання на 25.09.2023 були завчасно отримані всіма працівниками поліції, що підтверджується матеріалами справи.

Незважаючи на отримання судових повісток, працівники поліції у судове засідання 25.09.2023 не з`явились.

Ураховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, а також неодноразову неявку співробітників поліції в судове засідання, суд у судовому засіданні 25.09.2023 дійшов висновку щодо відсутності підстав для подальшого відкладення розгляду справи та необхідності її розгляду на підставі наявних доказів.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами (п. 26, 27 постанови Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 560/751/17).

В ситуаціях, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 263/10894/2020).

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з критеріїв Енгеля (Engel and Others v. the Netherlands, рішення 8 червня 1976 року, заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), відноситься до «кримінальних» у розумінні ЄСПЛ.

У справах про адміністративні правопорушення застосовується принцип презумпції невинуватості, згідно якого всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (рішення Європейського суду з прав людини від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України»; ст. 62 Конституції України; рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 у справі № 1/34/2010; п. 39 постанови Верховного Суду 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Зміст стандарту доказування «поза розумним сумнівом» розкритий у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 688/788/15-к, від 08.10.2019 у справі № 195/1563/16-к, від 21.01.2020 у справі № 754/17019/17, від 16.09.2020 у справі № 760/23459/17, від 02.12.2022 у справі № 758/1780/17, від 29.11.2022 у справі № 693/1546/14-к, згідно яких такий стандарт доведення означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (Порядок). Згідно вказаних положень законодавства, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про судову практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває в стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим із того моменту, коли він почав рухатись.

У постанові Верхового Суду від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року по справі № 560/751/17, пояснення осіб, які у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, не можуть бути беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення та не є належними доказами, якими може обґрунтовуватись притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Позиція суду

З вказаних вище положень законодавства та судової практики убачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, є встановлення факту виконання нею функцій водія під час руху транспортного засобу в стані відповідного сп`яніння (якщо особа притягається до відповідальності за керування транспортним засобом в стані сп`яніння) або з його ознаками (якщо особа притягається до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння).

Обов`язок доведення вказаної обставини покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Зазначена обставина, а саме факт виконання відповідною особою функцій водія автомобіля під час його руху в стані сп`яніння, повинна бути доведена поза розумним сумнівом. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, повинен бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Вирішуючи питання, чи доведено поза розумним сумнівом факт виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобіля під час його руху в стані алкогольного сп`яніння, суд керується таким.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які були надані суду, працівниками поліції ОСОБА_1 був виявлений після того, як вийшов з приміщення магазину.

Під час дослідження відеозапису, наданого працівниками поліції, судом встановлено, що вказаний відеозапис не містить даних щодо зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Таким чином, з досліджених доказів убачається, що працівники поліції не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , а підійшли до останнього після того, як він припаркував автомобіль біля будинку, пішки пройшов до магазину та певний час перебував в приміщенні магазину.

Суд ураховує, що вказані обставини підтверджуються не тільки показаннями ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , а й показаннями ОСОБА_6 , який викликав наряд поліції та не є особою, заінтересованою у сприятливому для ОСОБА_1 результаті розгляду справи.

Крім того, вказана обставина підтверджується даними рапорту співробітника поліції від 30.04.2023, згідно якого ОСОБА_6 спочатку повідомив працівникам поліції, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинився за адресою: м. Харків, пр-т Льва Ландау, буд. 235, а потім працівники поліції прибули на місце події.

Ураховуючи наведене, суд вважає доведеним, що працівники поліції виявили водія ОСОБА_1 після того, як останній припинив виконувати функції водія автомобіля та певний проміжок часу перебував в приміщенні магазину.

З даних відеозапису, наданого стороною захисту, а також пояснень ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_11 убачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину, вжив горілку в кількості приблизно 200 гр. Після вживання горілки та виходу з приміщення магазину, ОСОБА_2 був виявлений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Суду не надано доказів, які б спростовували версію сторони захисту щодо вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв в проміжок часу між тим, як він припаркував автомобіль, припинивши виконувати функції водія автомобіля, і зайшов до магазину, та тим, як він був виявлений працівниками поліції після того, як через деякий час вийшов з приміщення магазину.

Таким чином, версія сторони захисту та надані на підтвердження вказаної версії докази, згідно яких огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції проведений після того, як ОСОБА_1 припаркував автомобіль, припинивши виконувати функції водія автомобіля, та вживав алкогольні напої в приміщенні магазину, будь-якими доказами не спростовується.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, суду не надано. Доказів, які б спростовували версію сторони захисту, згідно якої ОСОБА_1 вживав алкогольні напої в приміщенні магазину вже після того, як припаркував автомобіль, суду також не надано. При цьому факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв у магазині вже після того, як автомобіль був припаркований, і перед тим, які ОСОБА_1 був виявлений працівниками поліції, підтверджений не тільки поясненнями ОСОБА_1 , а й показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , які були попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, та даними відеозапису.

За таких обставин у суду виникають сумніви відносно того, що факт алкогольного сп`яніння, який був встановлений працівниками поліції у ОСОБА_1 , мав місце у останнього на момент виконання ним функцій водія автомобіля, а не виник у зв`язку із вживанням алкогольних напоїв в приміщенні магазину після того, як автомобіль був припаркований та він припинив виконувати функції водія автомобіля.

Виниклі сумніви щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час виконання ним функцій водія автомобіля суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності події і складу адміністративного правопорушення.

Пояснення свідка ОСОБА_6 , згідно яких ОСОБА_1 під час керування автомобілем неодноразово порушував технічні вимоги Правил дорожнього руху, суд з огляду на положення законодавства України не може визнати належним та допустимим доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час виконання функцій водія автомобіля.

Пояснення ОСОБА_6 , дані рапорту співробітника поліції та відеозапису, наданого працівниками поліції, згідно яких ОСОБА_5 спочатку зазначила, що ОСОБА_1 вранці вживав алкогольні напої, суд також не може визнати належним та допустимим доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час виконання функцій водія автомобіля з огляду на таке.

Відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння настає у разі, якщо після проведення тесту показники відповідного приладу мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п. 7 Розділу ІІ Інструкції).

Таким чином, до предмету доказування в даній справі відноситься не тільки факт вживання водієм алкогольних напоїв у той чи інший період часу, а і досягнення внаслідок такого вживання мінімально необхідного рівня алкоголю в крові на момент керування транспортним засобом більше 0,2 проміле.

Між тим рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 безпосередньо в момент виконання ним функцій водія автомобіля не вимірювався.

Дослідження рівня алкоголю в крові ОСОБА_1 виконані працівниками поліції вже після того, як останній припаркував автомобіль та за доводами сторони захисту вживав алкогольні напої в приміщенні магазину.

Ураховуючи наведене, отриманий працівниками поліції показник рівня алкоголю в крові ОСОБА_1 суд не може поза розумним сумнівом визнати таким, що мав місце станом на час виконання ним функцій водія автомобіля.

Крім того, суд ураховує, що згідно відеозапису в подальшому ОСОБА_5 уточнила показання та зазначила, що ОСОБА_1 вживав алкоголь ввечері. У судовому засіданні ОСОБА_5 також заперечувала факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв 30.04.2023 до того моменту, як останній припаркував автомобіль та зайшов до приміщення магазину.

За таких обставин у суду відсутні підстави вважати доведеним поза розумним сумнівом, що станом на момент виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобіля рівень алкоголю в його крові перевищував 0,2 проміле.

Ураховуючи наведене, суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, 247, 251-252, 279, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов