Справа № 758/6494/23 суддя в І-й інстанції Ікорська Є.С.
Провадження № 33/824/4249/2023 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 вересня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сіренка Максима Юрійовича на постанову Подільського районного суду міста Києва від 07 серпня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 травня 2023 року серії ААД №268107 26 травня 2023 року о 00:19 год. за адресою: вул. Вишгородська, 35, м. Київ, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volvo V50 , д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» та в лікаря-нарколога водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 07 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 гривень 80 копійок.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Сіренко М.Ю. просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 адвокат Сіренко М.Ю. вказує про те, що є недопустимим з боку працівників поліції пропонувати особі відмовитися від проходження огляду, оскільки це є волевиявленням особи, а такі дії з боку працівників поліції порушують сам порядок огляду водіїв на стан сп`яніння та мають судом розцінюватися як схиляння до вчинення правопорушення, тобто очевидною провокацією. У даному конкретному випадку відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не може становити складу адміністративного правопорушення, оскільки дії працівників патрульної поліції не відповідали вимогам закону, які не вірно роз`яснили наслідки невиконання вимог п. 2.5. ПДР України - наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, спровокували ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду, у зв`язку з чим останній помилково вважав відсутніми у своїх діях ознак правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП України. За таких обставин, у справі відсутні докази, які б переконливо свідчили, що ОСОБА_1 свідомо ухилився від проходження медичного огляду у лікаря нарколога на вимогу працівників поліції. Наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції ОСОБА_1 роз`яснено належним чином не було. В протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно ОСОБА_1 , а саме у фабулі протоколу не вказано, які сама дії останній вчинив з метою ухилення від огляду, тобто об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП розкрита не в повній мірі. Крім того, працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, автомобіль було залишено ОСОБА_1 . За таких обставин, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину поліцейським не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Сіренка М.Ю., перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд дотримався вищезазначених вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Така відмова зафіксована поліцейськими на відеокамеру.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №268107 від 26 травня 2023 року; відеозаписом на цифровому носії з місця події, на якому зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, розпискою ОСОБА_1 про зобов`язання не керувати транспортним засобом протягом доби.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Сіренко М.Ю. зокрема вказує про те, що є недопустимим з боку працівників поліції пропонувати особі відмовитися від проходження огляду, оскільки це є волевиявленням особи, а такі дії з боку працівників поліції порушують сам порядок огляду водіїв на стан сп`яніння та мають судом розцінюватися як схиляння до вчинення правопорушення, тобто, очевидною провокацією.

Разом з тим, зазначені доводи захисника спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом.

Так, відеозаписом з камери поліцейського підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Так, з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції під час комендантської години було зупинено автомобіль, за кермом якого був ОСОБА_1 .

Оскільки у працівників поліції під час розмови з водієм виникли підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, на 03 хв. 58 с. запису працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 відмовився.

На 04 хв. 29 с. працівник поліції повторно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, пояснивши останньому, що оскільки вбачає в нього ознаки алкогольного сп`яніння, огляд необхідний для підтвердження чи спростування зазначених ознак. На пропозицію пройти огляд на місці зупинки ОСОБА_1 відмовив.

На 04 хв. 31 с. запису працівник поліції втретє пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер чи в лікаря-нарколога, на що останній знову ж таки відмовився.

Наслідки відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції роз`яснено.

Відтак, працівниками поліції на відеокамеру було зафіксовано факт однозначної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння внаслідок чого, правомірно складено протокол щодо порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що місцевий суд надав належну оцінку зазначеним діям ОСОБА_1 та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 та його захисниказ приводу відсутності в діях останнього ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції доказів у справі про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень місцевим судом норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які б мали своїм наслідком скасування постанови, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані, а, відтак, підстави для скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сіренка Максима Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 07 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв