Провадження № 3/127/7040/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2023м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іванченко Я.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №771717 вбачається, що 20.08.2023 близько 11 год 00 хв у АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 вчинив насильство психологічного характеру, стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: погрожував, здійснював моральний тиск, що могло завдати шкоди її психічному та фізичному здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнав, пояснив, що 20.08.2023 він приїхав до будинку де проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , щоб забрати деякі речі, однак зайти в будинок не зміг, там були змінені замки, він зателефонував колишній дружині, яка повідомила, що її немає дома, тому він викликав працівників поліції. Коли приїхали працівники поліції, колишня дружина відчинила двері, він зайшов в будинок змінив одяг, приготував собі поїсти та пішов в кімнату, щоб відпочити. Через деякий час, працівники поліції ввірвались до нього у кімнату, надягли наручники та застосувавши фізичну силу вивели його з будинку та повезли у відділок поліції. Також, повідомив, що ніяких дій стосовно своєї колишньої дружини він не вчиняв та не погрожував їй, між ними вже тривалий час є спір з приводу права власності на майно, тому колишня дружина спеціально провокує його та вчиняє дії, з метою позбавлення його права власності. Крім того, зазначив, що перебував у будинку на законних підставах, тому що зареєстрований у ньому, про що повідомляв неодноразово працівникам поліції, які йому відповідали, що ОСОБА_2 їм пред`являла документи, згідно яких він виписаний з будинку, а тому немає права в ньому перебувати.

Захисник Слободянюк М.В. зазначив, що адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 складені з численними порушеннями, зокрема, у них відсутні письмові пояснення ОСОБА_1 , які він надав з приводу обставин, які трапились. Жодних доказів з приводу вчинення будь-якого насильства стосовно ОСОБА_2 не надано, натомість, саме вона вчинила насильство економічного характеру відносно ОСОБА_1 не допускаючи його до користування будинком, на яке він має повне право. Крім того, у протоколі вказано, що ОСОБА_1 здійснив насильство психологічного характеру стосовно ОСОБА_2 , однак дані дії не можуть завдати фізичної шкоди особі. Таким чином, надані суду поліцейськими докази викликають сумніви у об`єктивності та допустимості вищевказаних матеріалів і лише доводять те, що в діях ОСОБА_1 не має порушень КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Представник потерпілої особи, захисник Мишковська Т.М. суду повідомила, що після розлучення ОСОБА_2 , а саме, 15.08.2023, у зв`язку з припиненням шлюбних відносин та тривалими конфліктами з колишнім чоловіком ОСОБА_1 , зняла його з реєстрації місця проживання про що повідомила шляхом надсилання повідомлення у месенджері вайбер, тому на момент подій викладених у протоколі ОСОБА_1 не мав законного права перебувати у будинку. В подальшому, 29.08.2023 ОСОБА_1 поновив реєстрацію свого місця проживання за попередньою реєстрацією. Також, зазначила, що в день складення протоколу ОСОБА_1 погрожував потерпілій навіть в присутності працівників поліції, тому просила визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього суворе адміністративне стягнення.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_3 зазначив, що надійшов виклик від ОСОБА_1 , який повідомив, що колишня дружина не впускає його до будинку, де він зареєстрований. Коли вони приїхали на виклик, колишня дружина ОСОБА_2 пояснила, що не впускає ОСОБА_1 у будинок, тому що він немає права перебувати у ньому, оскільки знятий з місця реєстрації та пред`явила відповідні документи. В подальшому, вони порадили ОСОБА_1 , щоб він покинув будинок, але він відмовився та повідомив, що перебуває в будинку на законних підставах. ОСОБА_2 заявила про тиск з боку колишнього чоловіка та написала відповідну заяву, на підставі якої було складено протокол. Зазначив, що працівники поліції не перевіряють обставини викладені у протоколі, а лише фіксують сам факт та передають матеріали до суду. Також, повідомив, що в присутності працівників поліції між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулась спільна сварка.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, представника потерпілої та показання свідка, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З аналізу ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» в сукупності з положеннями ст. 173-2 КУпАП вбачається, що домашнє насильство передбачає дії фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілому.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, на підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції складено протокол серії ВАВ №771717 від 20.08.2023, а також надано в якості доказів протокол прийняття заяви від ОСОБА_2 , її письмові пояснення від 20.08.2023, форму оцінки ризиків, протокол про адміністративне затриманні ОСОБА_1 .

Судом було оглянуто надані відеозаписи з яких вбачається відсутність з боку ОСОБА_1 будь-якого психологічного насильства стосовно ОСОБА_2 . На відеозаписах ОСОБА_1 поводиться себе спокійно, повідомляє, що він перебуває на законних підставах в будинку, натомість працівники поліції стверджують, що він немає права перебувати у будинку, згідно документів, які надала колишня дружина та застосувавши кайданки вивели його з будинку.

Так, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 15.08.2023, наданої представником потерпілої, за відомостями Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради громадянина ОСОБА_1 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання України, з 15.08.2023.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 29.08.2023, наданою захисником Шаргало В.В., за відомостями Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради громадянин ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 05.08.1998 по теперішній час, що вказує на те, що він був знятий з місця реєстрації незаконним шляхом.

Також, суду надано копію заяви про видачу обмежувального примусу від 11.08.2023, відповідно до якої ОСОБА_2 просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 і заборонити йому перебувати в місці спільного проживання (перебування) з нею, усунути перешкоди у користуванні будинком та заборонити в будь-який інший спосіб спілкуватися з нею.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2023 було відмовлено в задоволенні заяви, в зв`язку з відсутністю доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно ОСОБА_4 , зокрема через відсутність відомостей про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

З вище зазначених документів, вбачається, що ОСОБА_2 було достовірно відомо, що її колишній чоловік ОСОБА_1 має законне право перебувати та користуватися будинком за адресою: АДРЕСА_1 , а з огляду на її бажання обмежити доступ ОСОБА_1 до спільного помешкання, відомості викладені в заяві ОСОБА_2 та протоколі по адміністративне правопорушення, на думку суду не відповідають дійсності.

Крім того, суд звертає увагу, що саме ОСОБА_1 викликав працівників поліції, оскільки колишня дружина ОСОБА_2 не допускала його до користування будинком.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням вищезазначеного, судом встановлено, що викладені в протоколі обставини фактично ґрунтуються виключно на заяві дружини ОСОБА_1 . Будь-яких належних та допустимих доказів, як це визначено нормами чинного законодавства, на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено, як і не надано жодних пояснень свідків. Натомість, надано ряд доказів, які повністю спростовують обставини викладені в протоколі та доводять те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що не будь яка сварка чи суперечка є домашнім насильством. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного складу правопорушення є настання наслідку у вигляді завдання шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або можливості її завдання.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням вимог статей 245, 251, 252 КУпАП, ст. 62 Конституції України поза розумним сумнівом не доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо недоведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останнього, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 173-2, 247, 251, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: