Справа № 216/3297/23
Провадження № 3/216/1824/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом, 14 травня 2023 року о 12:12 год водій ОСОБА_1 на нерегульованому перехресті вул. Буковинська та вул. Гете керуючи автомобілем «RENAULT Megane Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, при виникненні небезпеки для руху у вигляді трамваю не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не була уважною та на перехресті рівнозначних доріг, як водій нерейкового транспортного засобу не надала дорогу трамваю, який рухався ліворуч та допустила зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, та завдано матеріальних збитків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила п.п. 2.3б, 12.1, 12.3, 16.12 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася належним чином.

Адвокат Андріяшевська М.С. просила зарити справу, з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи й давши відповідну правову оцінку зібраним доказам, суд дійшов такого висновку.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП покладає на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення обов`язок з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

За змістом положень ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, про що свідчить і відповідна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка застосовується як джерело права.

Так, за усталеною практикою ЄСПЛ визначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачено, а саме презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин (рішення ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібемон проти Франції»). Також ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом (рішення ЄСПЛ у справі «Маліга проти Франції»).

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , остання рухалася на автомобілі «RENAULT Megane Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1 , зі сторони м. Миколаєва в сторону м. Кривого Рогу по головній дорозі. При перетині головної дороги з трамвайними шляхами світлофор не працював, несподівано, не зупиняючись на знак «Стоп» трамвай продовжив рух, вона не встигла зреагувати як той зачепив її автомобіль боковою передньою частиною.

На запит суду комунальне підприємство «Центр електронних послуг» Криворізької міської ради» надало відповідь про відсутність відеозапису з камер відеоспостереження з камери автофіксації на перехресті доріг вул. Буковинська та вул. Гете у м. Кривому Розі в період часу з 12:00 год до 13:00 год 14.05.2023, у зв`язку з тим, що відповідно до п. 2.3.2 Положення програмно-апаратний комплекс обробки та зберігання даних має глибину архіву 30 діб, та інформація за вищевказаний період видалена.

При цьому, суд зауважує, що викликані в судове засідання на 23.08.2023, та 14.09.2023 водій ОСОБА_2 , та свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явилися, тому судом беруться до уваги їх письмові пояснення.

Потерпіла ОСОБА_2 у письмових поясненнях пояснила, що керувала технічно справним вагоном КТМ5М-3 № 450, належного КП «Швидкісний трамвай», по маршруту № 2. Рухалася зі сторони вул. Буковинська в напрямку вул. Ньютона, під`їхала до перехрестя вулиць Буковинська-Гете-Ньютона, зупинилась перед знаком «Стоп», світлофор на перехресті в даний час не працював. Ліворуч був чорний автомобіль, праворуч білий автомобіль, які зупинились, надаючи дорогу трамваю, після чого вона відновила рух через перехрестя, та несподівано відчула удар праворуч вагона, зразу ж застосувала екстрене гальмування.

Письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 встановлено, що 14.05.2023 приблизно о 12:35 год остання знаходилась в салоні трамваю, сиділа по середині трамваю ліворуч, їхали в напрямку вул. Свято-Миколаївської в м. Кривому Розі. Трамвай проїхав одну зупинку, зупинився на іншій зупинці, та зупинився перед дорогою по вул. Гете, простояв приблизно 10-15 секунд, та відновив рух, після чого, вона відчула удар з правої сторони.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 266829 від 14 травня 2023 року водій ОСОБА_1 порушила вимоги пунктів 2.3б, 12.1, 12.3, 16.12 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до підпункту «б» п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.3 ПДР України визначено, що в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух (абзац перший п. 16.12 ПДР України).

Абзацом третім п. 16.12 ПДР України визначено, що на будь-якому нерегульованому перехресті трамвай, незалежно від напрямку його подальшого руху, має перевагу перед нерейковими транспортними засобами, що наближаються до нього по рівнозначній дорозі, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Згідно дорожнього знаку визначеного п.п. 2.2 п. 33.2 розділу 33 ПДР України, «проїзд без зупинки заборонено». Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

З письмових показань свідка ОСОБА_3 встановлено, що він рухався по головній дорозі по вул. Ньютона зі сторони вул. Миколаївське шосе на автомобілі «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_2 , за автомобілем «RENAULT Megane Scenic»,державний номерний знак НОМЕР_1 , бачив як водій трамваю розпочав рух трамваю від зупинки, та не зупиняючись на знак «Стоп», здійснив удар автомобіля «RENAULT Megane Scenic». Світлофор не працював.

Таким чином, у даній ситуації водій трамваю не виконала вимог п. 2.2. ПДР України, тобто мала надати дорогу транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався дорогою, яка перетинається.

Суд оцінює критично показання водія трамваю ОСОБА_2 про дотримання вимог ПДР України та зупинення на знак «Стоп», оскільки в такому випадку вона б мала можливість своєчасно виявити автомобіль під керування водіяОСОБА_1 , та запобігти зіткненню транспортних засобів.

Детально проаналізувавши всі встановлені обставини цієї справи в їх сукупності та надавши оцінку зібраним у справі доказам з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупності доказів їх достатності для прийняття рішення, суд дійшов висновку, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - не доведено поза будь-яким розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цього правопорушення.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на наведене судом не встановлено достатніх доказів для того, щоб поза будь-яким розумним сумнівом (безсумнівно) стверджувати про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що виключає адміністративну відповідальність за такою правовою кваліфікацією з огляду на вимоги ст. 62 Конституції України, за якою обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви стосовно події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а).

Ураховуючи все наведене вище, суд дійшов висновку про відсутність (недоведеність) в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 124, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В.Онопченко