КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/3189/23
Провадження № 33/824/2964/2023 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Сазонова М.Г.
Головуючий в апеляційній інстанції: Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника адвоката Теренчука Андрія Петровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 26 лютого 2023 року о 10 год. 24 хв. в районі будинку № 1/11, розташованого на пр. Броварському у м. Києві, керував транспортним засобом «Opel», номерний знак НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в медичному закладі та підтверджується висновком лікаря № 001290 від 26.02.2023 року.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник адвокат Теренчук А.П. в інтересах ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи скаргу, адвокат Теренчук А.П. посилається на те, що постанова є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з грубим порушенням норм чинного законодавства, зокрема положень КУпАП, що містять виключні підстави та регламентують порядок та процедуру притягнення осіб до відповідальності за вчинення даного виду адміністративних правопорушень, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Обґрунтовуючи скаргу, адвокат посилається на те, що в постанові суду першої інстанції зазначається, що ОСОБА_1 відмовився надати зразки біологічного середовища (сечу) для проведення лабораторних досліджень, що не відповідає дійсності, оскільки останній не відмовився, а фізично не міг їх надати.

Крім того, судом першої інстанції не об`єктивно надано оцінку доказам вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема суд не звернув уваги, що висновок КМНКЛ «Соціотерапія» було складено з порушенням п. 7 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, оскільки проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичної речовини є обов`язковим, а тому даний висновок не є доказом перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, так як лабораторні дослідження не проводились.

Вищенаведене у своїй сукупності є підставою для висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Теренчук А.П. подану апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення з викладених у ній підстав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Теренчука А.П., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотивувавши цей висновок належним чином.

Так, зібраними у справі доказами є: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 441993 від 26.02.2023 року (а.с.1); висновок лікаря-нарколога КНП КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.02.2023 року (а.с.2); копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 441994 від 26.02.2023 року (а.с.3); розписка Терещука А.Р. від 26.02.2023 року про залишення на зберігання транспортного засобу (а.с.4); рапорт працівника поліції (а.с.5-6); диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.7).

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так само за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, диспозицією ч. 1 статті 130 КУпАП охоплюються одразу три склади адміністративного правопорушення: по-перше, керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Кожен склад складає окреме правопорушення.

Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За змістом п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР України дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 441993 від 26.02.2023 року, складеним та підписаним уповноваженою на це особою (а.с.1);

- висновком лікаря-нарколога КНП КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.02.2023 року (а.с.2), яким встановлено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди) на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 001290, складеному о 10 год. 49 хв. 26.02.2023 року (а.с.2);

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 441994 від 26.02.2023 року, складеним та підписаним уповноваженою на це особою (а.с.3);

- розпискою Терещука А.Р. від 26.02.2023 року, який зобов`язався доставити транспортний засіб «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Р. Окіпної, 3 та протягом 24 годин не передавати ОСОБА_1 керування вказаним транспортним засобом (а.с.4);

- рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 полку № 2 з обслуговування лівого берега УПП ДПП у м. Києві сержанта поліції Нестеренка В. від 26.02.2023 р., згідно з яким ним у складі екіпажу «Рубін 402» за адресою: м. Київ, пр. Броварський, буд. 1/11, було зупинено транспортний засіб «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , водій якого допустив порушення Правил дорожнього руху, а саме - проїзд на забороняючий червоний сигнал світлофору, в ході спілкування у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, у зв`язку із чим запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водій погодився, у медичному закладі підписав згоду на проходження огляду, був оглянутий лікарем-наркологом, однак відмовився здати зразок біологічного середовища (сечу), зазначивши, що робить так постійно та приїде здавати зразок разом із адвокатом. Лікарем був складений висновок щодо перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння за результатами проведеного огляду, а працівником поліції складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. В ході подальшого патрулювання було виявлено, що ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку із чим за адресою: м. Київ, пр. Броварський, 1/11 його було зупинено та складено протокол серії ААД № 441994 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.5-6);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 26.02.2023 р., в якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці (а.с.23);

- інформованою добровільною згодою пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення від 26.02.2023 р., підписаною ОСОБА_1 , у якій ОСОБА_1 погодився із запропонованим медичним оглядом на стан сп`яніння (а.с.23 зворот);

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 26.02.2023 р. № 001290, згідно з яким за сукупністю клінічних ознак ОСОБА_1 було встановлено діагноз: стан сп`яніння внаслідок вживання наркотичних речовин - канабіноїдів (марихуана), згідно МКХ-10, F12.0 клінічно, при цьому зазначено, що лабораторні дослідження сечі не проводились, оскільки ОСОБА_1 відмовився від здачі її зразка, про що зазначив у п. 22 Акту: "відмовляюсь здавати мочу" (а.с.21-22);

- витягом з журналу реєстрації медичних оглядів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 26.02.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 26.02.2023 року був оглянутий лікарем-наркологом, діагноз встановлений за сукупністю клінічних ознак: вживання наркотичних речовин, канабіноїди, сеча не досліджувалась внаслідок відмови (а.с.24);

- відеозаписом, який долучений працівниками поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, де зафіксовано обставини спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , який не заперечує, що порушив правила дорожнього руху, здійснивши проїзд на червоний сигнал світлофору, зазначає, що перекривав комусь дорогу. Поліцейські складають щодо ОСОБА_1 постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП. В ході спілкування із водієм поліцейські виявляють у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння та пропонують пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що водій погоджується, проходить огляд за допомогою технічного приладу «Драгер», результат якого негативний, після чого надає згоду проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, де його оглядає лікар-нарколог, встановлює клінічні ознаки сп`яніння, однак здати зразок біологічного середовища (сечу) ОСОБА_1 категорично відмовляється. Зазначає, що приїде із адвокатом. Жодних скарг на те, що не може здати зразок через відсутність природніх позивів до сечовипускання, ОСОБА_1 не заявляє, про відібрання у нього інших зразків біологічного середовища не просить. Більш того, після відмови здати сечу питає, чи можна йому скористатись туалетом, без здачі зразка сечі, оскільки він вже тривалий час має бажання скористатись туалетом. Після чого поліцейські складають щодо ОСОБА_1 протокол за ст. 130 КУпАП (а.с.7).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 26.02.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 під час огляду, проведеного 26.02.2023 року о 10 год. 49 хв. перебував у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди), а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, який повністю відтворює та підтверджує обставини, викладені у протоколі та інших письмових доказах.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність письмових доказів у справі, приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , які полягають у керуванні автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, є порушенням п. 2.9. а ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 відмовився здавати зразки біологічного середовища (сечу) для проведення лабораторного дослідження, оскільки фізично не спромігся їх надати, спростовуються відеозаписом, з якого чітко вбачається, що після того, як лікар-нарколог оглянула та встановила у ОСОБА_1 клінічні ознаки сп`яніння, вона запропонувала йому здати зразок біологічного середовища (сечу), однак останній категорично відмовився від цього та зазначив, що приїде з адвокатом. Лікар ОСОБА_3 повідомила йому наслідки відмови від здачі зразка, зазначивши, що стан сп`яніння буде встановлений за клінічними ознаками, на що ОСОБА_1 зазначив, що це йому зрозуміло. Факт відмови від здачі сечі зафіксований у п. 22 Акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 001290 від 26.02.2023 року, де ОСОБА_1 власноруч зазначив: «Відмовляюсь здавати мочу». При цьому, жодних скарг на те, що ОСОБА_1 фізично не може здати сечу, не зафіксовано; також матеріали справи не містять доказів того, що він просив у медичному закладі про відібрання у нього інших зразків біологічного середовища.

Що стосується посилань адвоката у скарзі на те, що висновок КМНКЛ «Соціотерапія» було складено з порушенням п. 7 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, оскільки проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичної речовини є обов`язковим, а тому висновок не може бути доказом вини ОСОБА_1 , так як лабораторні дослідження не проводились, то ці доводи скарги є безпідставними з огляду на наступне.

Так, відповідно до листа КНП КМНКЛ «Соціотерапія» № 1259 від 11.08.2023 року та Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001290 від 26.02.2023 року, які були надані на запит Київського апеляційного суду, вбачається, що лікар-нарколог ОСОБА_3 проводила огляд ОСОБА_1 відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, в присутності працівника поліції.

Лікар-нарколог повідомила ОСОБА_1 про процедуру проведення огляду, процедуру відбору біологічного середовища (сечі) на лабораторне дослідження, отримала у нього інформовану добровільну згоду на проведення огляду, провела огляд зовнішнього вигляду ОСОБА_1 , перевірила поведінку ОСОБА_1 : стан свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості, мовну здатність, вегетативно-судинні реакції, дихання, пульс, артеріальний тиск, зіниці, ністагм при погляді вбік, рухову сферу, міміку, ходу, точні рухи, наявність тремтіння повік, язика, пальців рук, запах алкоголю з рота, опитала ОСОБА_1 щодо перенесених травм, про останнє вживання алкоголю або наркотичних речовин чи лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При проведенні огляду лікар-нарколог ОСОБА_3 виявила у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, які були внесені у пункти 10-14 Акта № 001290.

На підставі виявлених ознак наркотичного сп`яніння, що відповідали ознакам наркотичного сп`яніння, встановленим у розділі F12.0 глави V Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду (МКХ-10), лікар-нарколог ОСОБА_3 встановила ОСОБА_1 діагноз «Стан сп`яніння внаслідок вживання наркотичних речовин (канабіноїдів)», з яким в присутності працівника поліції ознайомила ОСОБА_1 та з метою виявлення та уточнення наявних речовин, що спричинили стан сп`яніння, запропонувала ОСОБА_1 здати біологічне середовище (сечу) на лабораторне дослідження. ОСОБА_1 відмовився здати біологічне середовище (сечу) на лабораторне дослідження, про що внесено запис у п. 22 Акта № 001290.

Враховуючи, що відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, наявність чи відсутність стану сп`яніння в обстежуваної особи встановлюється за результатом огляду на підставі виявлених у обстежуваної особи ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння, а лабораторне дослідження біологічного середовища не встановлює стан сп`яніння, а проводиться з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, заключний діагноз «Стан сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів» лікар-нарколог ОСОБА_3 встановила ОСОБА_1 клінічно на підставі виявлених при проведенні огляду ознак наркотичного сп`яніння, які відповідали клінічним ознакам, встановленим у розділі F12.0 глави V Психічні та поведінкові розлади Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду (МКХ-10).

Враховуючи вищевикладене, підстав ставити під сумнів порядок огляду ОСОБА_1 та правильність встановленого лікарем-наркологом діагнозу, зробленого за результатами такого огляду, який зафіксовано в Акті від 26.02.2023 року, немає.

Доводи адвоката про те, що судом першої інстанції не надано правової оцінки того, що склад адміністративного правопорушення при відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, передбачено п. 2.5 ПДР України, а не п. 2.9 а ПДР України, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, є необґрунтованими, оскільки висновком лікаря-нарколога КНП КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.02.2023 року, встановлено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди) на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду № 001290, а тому працівником поліції, як особою, уповноваженою на складання протоколу, правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення саме за керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння (п. 2.9 а ПДР України), а не за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння (п. 2.5 ПДР України).

Інших доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах Серявін та інші проти України, Трофимчук проти України, Проніна проти України). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанова судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року є законною та обґрунтованою, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Теренчука Андрія Петровича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.О. Матвієнко