Справа № 476/538/23
Номер провадження 3/383/743/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №416075 від 30.06.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 30.06.2023 року о 08 год. 20 хв. на автомобільній дорозі Н-14 км 253 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв 235 км. керував транспортним засобом КАМАЗ 53212, державний номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого встановлено тимчасове обмеження в праві керування транспортними засобами від 09.06.2021 року ВП№63219029 Бобринецький районний відділ державної реєстрації виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Державний виконавець Лисак О.О. №34783721, чим порушив п.п.2.1а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.126 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, надано вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП серії ААД №416075 від 30.06.2023 року та копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 09.06.2021 ВП №63219029, довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 29.12.2015.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причину неявки суд не повідомив. Крім того, на офіційному сайті Бобринецького районного суду Кіровоградської області (https://bb.kr.court.gov.ua/sud1101/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду була зазначена дата, час та місце розгляду справи. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, письмових заперечень щодо складеного відносно нього протоколу не надав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 належно сповіщений про дату, час і місце розгляду справи за вказаною в протоколі адресою, але будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що дана справа буде розглядатися у Бобринецькому районному суді Кіровоградської області, не вжив заходів для явки до суду, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи та свідчить про небажання брати участь у розгляді справи, намагання ухилитись від відповідальності.

В практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, Суд зазначає, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України» 3 квітня 2008 року заява N 3236/03).

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та наявні докази, суд приходить до висновку про недоведеність в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Згідно з вимогами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП передбачена за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 передбачено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З доказів, які наявні в матеріалах справи та надані суду, вбачається, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджено жодним належним та допустимим доказом.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 у зазначений у протоколі час, а саме 30.06.2023 року о 08 год. 20 хв. на автомобільній дорозі Н-14 км 253 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв 235 км. керував транспортним засобом КАМАЗ 53212, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Матеріалами справи не містять доказів відмови ОСОБА_1 від надання пояснень по суті обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. А сам протокол про адміністративне правопорушення містить запис в протоколі «Всі пояснення надам в суді».

Відповідно до п.5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-, і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак поліцейським не долучено відеозапису події з нагрудного відеореєстратора (бодікамери), а протокол не містить інформації про застосування поліцейським технічного засобу відеофіксації. Графи «Свідки чи потерпілі», «До протоколу додається» не заповнені. Свідки не залучались. Посвідчення водія поліцейським у ОСОБА_1 не вилучалось, хоча санкція ч.3 ст.126 КУпАП не передбачає іншого адміністративного стягнення, окрім позбавлення права керування транспортними засобами.

Отже, поліцейський обмежився лише складанням вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, який сам по собі не є достатнім доказом на підтвердження викладених в ньому обставин.

Таким чином, твердження протоколу про адміністративне правопорушення про керування транспортним засобом КАМАЗ 53212, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є припущенням, оскільки не надано доказів керування останнім транспортним засобом та/чи його зупинки поліцейським.

Разом з цим, відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, передбачає умисну форму вини, тобто особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Як вбачається з матеріалів справи, дійсно постановою державного виконавця Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 09.06.2021 року по виконавчому провадженню ВП №63219029 ОСОБА_1 , було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Однак, матеріали справи не містять будь-яких належних доказів щодо отримання ОСОБА_1 вищезазначеної постанови про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами або будь-яких доказів обізнаності ОСОБА_1 про застосування до нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно якого винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В свою чергу, відповідно до положень ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке згідно протоколу ставиться йому у вину, не доведена належними і допустимими доказами.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, що є частиною національного законодавства, суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На переконання судді, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних та допустимих доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права.

З огляду на те, що працівниками поліції, з урахуванням вимог ч.2 ст.251 КУпАП, не доведено належними та допустимими доказами факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд приходить до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, що свідчить про відсутність в його діях події і складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП, визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з нього стягненню не підлягає.

На підставі вище викладеного, керуючись ч.5 ст.126 КУпАП, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №476/538/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.В. Бондаренко