Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
19.09.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 квітня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , громадянин України, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , солдат 3 взводу 1 роти 3 батальйону,
визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) грн.
Згідно з постановою, 24 квітня 2022 року о 09 годині, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , солдат 3 взводу 1 роти 3 батальйону, ОСОБА_1 , у нетверезому стані, у м. Ужгород Закарпатської області, виконував обов`язки військовослужбовця, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено щодо нього безпідставно, оскільки алкогольних напоїв та наркотичних речовин не вживає. Разом із тим, стверджує, що вживав медичний препарат, оскільки у нього порушений сон та депресивне почуття, про що свідчить і наявність у нього діагнозу «депресивний психоз». Просить постанову судді скасувати.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . При цьому, береться до уваги те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправляння від 28.08.2023; будь-яких клопотань чи заяв про відкладення судового засідання на іншу дату від нього до суду на надходило. Апеляційний суд звертає увагу на те, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи. Окрім того, суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що розгляд справи неодноразово відкладався: 29.08.2022 (а. с. 27); 27.12.2022 (а. с. 28); 12.04.2023 (а. с. 29); 13.07.2023 (а. с. 31). У цьому контексті суд апеляційної інстанції також враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», у якому зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду таке.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Апеляційний суд вважає, що висновки місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП у діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.
Так, місцевий суд обґрунтовано визнав належним доказом у справі протокол про військове адміністративне правопорушення серії Т0950 №12-2022, з якого вбачається, що 24 квітня 2022 року, о 09 годині, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , солдат 3 взводу 1 роти 3 батальйону, ОСОБА_1 , у селі Ужгород Закарпатської області виконував обов`язки військовослужбовця у нетверезому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
З рапорту військовослужбовця, кап. 1 роти ОСОБА_2 убачається, що 24 квітня 2022 року, о 09 годині, ним виявлено ОСОБА_1 у нетверезому стані. Надалі ОСОБА_1 був направлений на освідування до медичного закладу, результат огляду позитивний. Лікарем КНП «ЗОМЦПЗ та МД» констатовано, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння (а. с. 5).
У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №368 від 24.04.2022 лікар ОСОБА_3 констатував, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння з результатом 0,22 % проміле, а також у стані наркотичного сп`яніння (а. с. 6).
Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 підтверджено, що 19 березня 2022 року, ОСОБА_1 призваний на військову службу та призначений до військової частини НОМЕР_2 (а. с. 11).
У матеріалах справи міститься копія документу, що посвідчує особу ОСОБА_1 паспорта громадянина України, а також тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, у якому вказано, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 19.03.2022 (а. с. 7 -10).
Зібрані у справі докази у їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що уповноважена на складання протоколу особа заступник командира 3 батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 був упереджений під час виконання своїх функціональних обов`язків, що у нього були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, такі не додано до апеляційної скарги, і на такі сторона захисту не посилається в апеляційній скарзі.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть підтвердити факт зацікавленості заступника командира 3 батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 у результатах розгляду справи, - такі дані відсутні у матеріалах справи, їх не додано і до апеляційної скарги. Відтак, апеляційний суд доходить висновку, що заступник командира 3 батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 при виконанні свої посадових обов`язків діяв виключно у межах наданих йому повноважень. Отже, твердження ОСОБА_1 про те, що посадові особи безпідставно склали відносно нього протокол про військове адміністративне правопорушення апеляційний суд розцінює критично, на їх підтвердження апелянтом не додано жодного доказу.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги жодних підтверджуючих відомостей, які вказують на те, що стосовно ОСОБА_1 з боку уповноважених на складання протоколу осіб були вчинені незаконні методи, примус чи інші дії, стороною захисту не додано доказів, які можуть свідчити про цей факт.
При цьому місцевим судом правильно встановлено фактичні обставини справи та констатовано, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП доведена належними та достатніми доказами.
На переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як належні докази у справі про адміністративне правопорушення.
Приймаючи судове рішення апеляційний суд також бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів та наступні обставини.
Так, ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачено, що розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння - тягнуть за собою накладення штрафу або арешт з утриманням на гауптвахті.
Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу або арешт з утриманням на гауптвахті.
Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який продовжувався.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби.
Згідно з матеріалами справи, солдат ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 призначений до військової частини НОМЕР_2 та приступив до виконання обов`язків з 19.03.2022.
З протоколу про військове адміністративне правопорушення та інших письмових доказів убачається, що 24 квітня 2022 року о 09 годині, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , солдат 3 взводу 1 роти 3 батальйону, ОСОБА_1 , у селі Ужгород Закарпатської області виконував обов`язки військовослужбовця у нетверезому стані. Письмовими доказами підтверджено, що солдата ОСОБА_1 направлено до КНП «ЗОМЦПЗ та МД» на проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Медичним висновком №368 від 24.04.2022 підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння з результатом 0,22 % проміле, а також у стані наркотичного сп`яніння (а. с. 6).
За таких обставин, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП об`єктивно доведена зібраними по справі доказами.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дії ОСОБА_1 , які полягають в тому, що він, будучи військовослужбовцем, зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки військової служби протягом всього робочого дня на території військової частини або в іншому місці роботи (занять), у тому числі поза військовою частиною і під час виконання державних обов`язків в умовах особливого періоду, перебував у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння та протягом року якого було піддано адміністративному стягненню за таке саме порушення, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП.
Щодо тверджень ОСОБА_1 про невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, то вони є необґрунтованими, оскільки вчинене ОСОБА_1 порушення є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, доведені належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом у порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
Апеляційним судом не беруться до уваги доводи апелянта про те, що він вживав медичний препарат, оскільки у нього порушений сон та депресивне почуття, про що свідчить і наявність у нього діагнозу «депресивний психоз», оскільки на підтвердження цих доводів ОСОБА_1 не надав доказів, які можуть бути підставою для визнання доводів у цій частині слушними, а відтак для скасування оскаржуваної постанови.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодними чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Отже, на підставі вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку, що місцевим судом ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено згідно зі ст. ст. 33 - 36 КУпАП, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 не з`явившись на розгляд справи, позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази у їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН