ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/3590/23 Головуючий суддя І інстанції Новіченко Н.В.
Апеляційне провадження № 33/818/879/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.3 ст.172-20, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю секретаря Вакули Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Костиря Г.А. на постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 12 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. .3 ст.172-20 КУпАП, та до нього застосоватино адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. 00 коп.

Постановою встановлено, що 21.04.2023 року о 20 год. 00 хв. сержант ОСОБА_1 був виявлений за адресою: АДРЕСА_2 , представниками Військової служби правопорядку з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків. В подальшому сержанта ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М (№ 00291). Результат огляду 0,34 проміле. Відповідно до акту медичного обстеження сержант ОСОБА_1 знаходився у нетверезому стані під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду.

В своїй апеляційній скарзі захисник Костиря Г.А. просить судову постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 12.07.2023 року скасувати, ухваливши нову постанову, якою провадження по справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що протокол ДНХ-2/3632 від 22.04.2023 року складений стосовно іншої особи - ОСОБА_1 , а не стосовно ОСОБА_1 . Крім того, адвокат зазначає, що його підзахисному надано наданий примірник протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №071199, тобто примярник, який відрізняється за номером та серією від протоколу ДНХ-2/3632 від 22.04.2023 року.

Апелянт також зазначає, що суд першої інстанції, встановивши вищезазначені недоліки протоколу ДНХ-2/3632 від 22.04.2023 року, повинен був повернути посадовій особі, що його складала, для належного його оформлення.

В судове засідання, яке призначалося судом апеляційної інстанції на 21.08.2022 року, ОСОБА_1 та його захисник Костиря Г.А. не з`явився, але вони 10.08.2023 року особисто телефонограмою повідомлялися про місце, дату та час розгляду справи.

Крім того, 10.08.2023 року на мобільні номери телефонів, що містяться в матеріалах справи, їм направлялися судові повістки про місце, дату та час розгляду справи.

18.08.2023 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло клопотання захисника Костирі Г.А. про залучення додаткових доказів, які приєднанні до матеріалів справи.

Крім того, будь-яких клопотань про відкладення апеляційного розгляду від ОСОБА_1 та його захисника Костирі Г.А. до канцелярії Харківського апеляційного суду не надходило.

При цьому, суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом з цим, належить врахувати, що саме захисник Костиря Г.А. є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Московського районного суду м.Харкова від 12.07.2023 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Також , згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

У цьому контексті суд також звертає увагу , що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи , яка її подала , а вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.

Слід також зазначити, що у відповідності до ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» інформація про кожне судове засідання, оприлюднювалася на офіційному веб-порталі Судової влади України та ОСОБА_2 не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань , користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

За таких обставини, суд вирішив провадити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 та його захисника Костирі Г.А, які належним чином повідомлені про дату та час апеляційного розгляду і будь-яких клопотань про відкладення судового засідання не подавав, з урахуванням доводів, які містяться в апеляційній скарзі, та наявних відомостей у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника Костиря Г.А. не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Так, указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово було продовжено та діє і на час апеляційного.

Відповідно до ст..ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Так, диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені ч.1 або ч.2 цієї статті, вчинені особою в умовах особливого стану, зокрема за виконання військовослужбовцями, військовозобов`язанами та резервістами обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7).

На обґрунтування доведеності винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, які містяться в матеріалах справи, а саме на відомості: протоколу ДНХ-2/3632 від 22.04.2023 року про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП (а.с.3-4); копії військового квитка серії НОМЕР_1 (а.с.7); висновку приладу «Алконт-М» № 00291 та акту до нього № 1143 (а.с.6).

Згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення ДНХ-2/3632 від 22.04.2023 року, 21.04.2023 року о 20 год. 00 хв. сержант ОСОБА_1 був виявлений за адресою: АДРЕСА_2 , представниками Військової служби правопорядку з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків. В подальшому сержанта ОСОБА_3 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М (№ 00291). Результат огляду 0,34 проміле. Відповідно до акту медичного обстеження сержант ОСОБА_4 знаходився у нетверезому стані під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду (а.с. 3-4).

До того ж, відповідно до цього протоколу, у ньому зазначені вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, з положеннями яких ОСОБА_1 було особисто ознайомлено, що також підтверджується його особистим підписом.

Крім того, ОСОБА_1 у цьому протоколі також зазначив, що він визнає свою провину (а.с. 4).

Крім того, цей протокол складений складно відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, а саме уповноваженою на це посадовою особою старшим офіцером відділення Організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_5 (а.с. 3-4).

За таких обставин, апеляційний суд не бере до уваги апеляційні доводи захисника в частині порушення процесуальних прав ОСОБА_1 на захист та порушення вимог, передбачених ч.1 ст.255 КУпАП.

Окрім цього, з висновку приладу «Алконт-М» № 00291 та акту до нього № 1143 вбачається, що в результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є позитивним та складає 0,34 % (а.с.5, 6).

Більш того, в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 від 22.04.2023 року, останній пояснив, що він 21.04.2023 року о 20 год. 00 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.8).

В своїй письмовій заяві сержант ОСОБА_1 також просив провадити розгляд справи за адміністративним протоколом ДНХ-2/3632 від 22.04.2023 року за його відсутності, а також зазначив, що повністю визнає свою вину (а.с.9).

Посилання захисника в його апеляційній скарзі про те, що протокол ДНХ-2/3632 від 22.04.2023 року складено стосовно іншої особи « ОСОБА_1 », а не стосовно його підзахисного « ОСОБА_1 », на переконання апеляційного суду, є суб`єктивними та непереконливими, оскільки згідно відомостей цього протоколу, вищенаведених письмових пояснень та заяви ОСОБА_1 , останній не оспорював факту складання стосовно нього адміністративного матеріалу за протоколом ДНХ-2/3632 від 22.04.2023 року.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що всі інші персональні дані, зокрема ім`я та прізвище, дата народження, місце народження, номер військового квитка тощо, повністю відповідають тим персональним даним, які зазначені у військовому квитку НОМЕР_1 , який виданий на ім`я ОСОБА_1 . До того ж, сам ОСОБА_1 не заперечував з приводу того, що саме він, а не інша особа, є учасником зафіксованих у протоколі подій, не спростовував свій підпис у протоколі та доданих до нього доказах, а отже повністю розумів, що протокол було складено відносно нього, у зв`язку з чим і скористався своїм правом на захист та уклав договір з адвокатом.

Суд також бере до уваги те, що незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями старшого офіцера відділення Організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_5 під час складання ним протоколу та адміністративних матеріалів за цим протоколом, а також дій головного сержанта ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, цей протокол складений та огляд проведено уповноваженими державними особами і дії цих службових осіб, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 або його захисником Костиря Г.А. не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії цих осіб до їх керівництва або до відповідних вищих посадових осіб, хоча мали для цього достатньо часу.

Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання апелянта на незаконність дій заступника начальника загону під час складення протоколу.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей з відомостей ЄРДР щодо порушення кримінального провадження за фактом фальсифікації матеріалів цієї справи, а тому апеляційні доводи в цій частині є необґрунтованими та суб`єктивними.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Костиря Г.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 12 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков