ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6117/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., за участю захисника Гармаша М.Ю., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм таксі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

15 серпня 2023 року о 00-й годині 40 хвилин в м. Києві по вул. Б.Гмирі, 3, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Toyota RAV 4» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер» № 0314, покази приладу 2,3%, тест № 4721, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказав, що він не керував транспортним засобом. Він був в стані алкогольного сп`яніння, був на похоронах, але він не сідав за кермо. Він вийшов до автомобіля, закурив і до нього підійшли працівники поліції. Так як це у нього вперше, він не знав, що йому робити, тому пройшов Драгер.

Захисник Гармаш М.Ю. просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказав, що адміністративний протокол, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП України, суть адміністративного правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вказаний протокол є неналежним доказом. Також вказав, що результат приладу «Драгер» є недопустимим доказом, оскільки перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Так, працівниками поліції огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено з порушення вимог ст. 266 КУпАП та п. 3-5 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також працівниками поліції не здійснювався тестовий забір повітря для попереднього аналізу приладу Драгер. Крім того, ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованого правопорушення, оскільки не керував транспортним засобом, не був водієм. Працівниками поліції не було зафіксовано зупинки транспортного засобу під керування водія ОСОБА_1 . Вказав, що відеофайл наданий працівниками поліції не повний і являється неналежним доказом.

Суд вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гармаша М.Ю., повно, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи та відеозапис з нагрудної камери, надаючи оцінку зібраним доказам у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складення протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доводи захисника, щодо невідповідності суті адміністративного правопорушення диспозиції статті 130 КУпАП є необґрунтованими, оскільки прокол складено за порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а ПДР, що забороняє керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, а підтвердженням перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є позитивний результат приладу «Драгер» 2,3% проміле.

А тому, вказаний протокол складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, з зазначенням факту неправомірних дій особи, і має усі дані, необхідні для вирішення справи.

Згідно з положеннями вимог частини 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, у присутності ОСОБА_1 та його захисника Гармаша М.Ю. було відтворено відеозапис з нагрудної бодікамери працівників поліції, що надійшли разом з матеріалами справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факту керування транспортним засобом, постійно просить вибачення у поліцейських, визнає, що винний та просить його відпустити, або вирішити це питання іншим чином. На 02 хвилині 23 секунді на питання працівника поліції чому ОСОБА_1 сів за кермо, останній каже що він винний. На 02 хвилині 50 секунді працівник поліції пропонує пройти огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, на що останній говорить, що не пройде його. При цьому працівник поліції постійно пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Але, ОСОБА_1 відповідає, що його позбавлять права керувати транспортним засобом, а це єдиний вид його заробітку. На 09 хвилин 15 секунд ОСОБА_1 знову повторює, що він винний. На 19 хвилині 50 секунді працівник поліції пропонує ОСОБА_1 перевірити мундштук, роз`яснює яким чином буде відбувати огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 постійно уникає відповідей. З відеозапису вбачається, що мундштук герметично запакований і на 21 хвилині 24 секунді працівник поліції просить ОСОБА_1 розпечатати мундштук. Далі ОСОБА_1 переконався, що мундштук запакований і новий та просить його відкрити працівника поліції. На 24 хвилині 00 секунд працівник поліції робить тестовий забір повітря, який показує результат 0,00 проміле. Після, ОСОБА_1 на 24 хвилині 14 секунд проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер», який показує результат 2,3 проміле.

Крім того, суд не вбачає підстав для визнання відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського неналежним доказом, оскільки наданого об`єму відеозапису достатньо для перевірки фактичних обставин справи.

Переглянутий відеозапис повністю спростовує доводи захисника, що працівниками поліції не робився тестовий забір повітря для попереднього аналізу.

Також, суд не вбачає порушень працівниками поліції п. 3-5 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Як вбачається з переглянутого відеозапису ОСОБА_1 роз`яснювався порядок застосування спеціального технічного засобу. Одночасно, ОСОБА_1 не висував вимогу про надання сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Крім того, відповідно до вимог розділу п. 1 Х розділу «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказані вимоги працівниками поліції були виконані та ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, що підтверджується розпискою його розпискою (а.с.4).

Позицію захисту з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, і не знаходився за кермом автомобіля, що це не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, суд відкидає оскільки, вона спростована переглянутим відеозаписом.

Також судом враховується думка захисника з приводу пристуності сторони обвинувачення (прокурора) при розгляді справ про адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки, Європейський суд з прав людини 6 жовтня 2022 року (заява № 13063/18) у справі «Бантиш та інші проти України» констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з небезсторонністю суду з огляду на відсутність сторони обвинувачення, тобто, прокурора, під час розгляду справи про притягнення цього чоловіка до адміністративної відповідальності.

Водночас законодавством України процесуального порядку забезпечення такої участі прокурора не передбачено Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про прокуратуру», та іншими підзаконними нормативно-правовими актами.

Крім того, 21 глава КУпАП «Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення» не включає прокурора до складу учасників цього провадження.

Враховуючи наведене, приписи ст. 19 Конституції України відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд позбавлений правових підстав для залучення сторони обвинуваченння під час розгляду таких справ.

Суд критично оцінує пояснення ОСОБА_1 що були дані ним в судовому засіданні і вважає, що ці пояснення є способом його захисту від висунутого обвинувачення у скоєнні адміністративного правопорушення та наміром уникнути адміністративної відповідальності. Його пояснення в повному обсязі спростовуються вище викладеними доказами.

За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9а ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 те, що він працює, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536, 80 гривні.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба