Справа № 128/3598/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 вересня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

05.09.2023 о 21:26 год на автомобільній дорозі Т0204, 4 км, що у Вінницькому районі Вінницької області, с. Вінницькі Хутори, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер. Безперервна відеофіксація проводилась на портативний відеореєстратор 468818, 468830. Проба позитивна 0, 27 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До суду для розгляду наданих суду матеріалів ОСОБА_1 не з`явився, хоча згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, повістку про виклик до суду на 27.09.2023 йому було вручено ще 19.09.2023. На адресу суду 20.09.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про направлення справи за підсудністю, а саме до Вінницького міського суду Вінницької області, оскільки він проживає у м. Вінниці. Причини неявки до суду 27.09.2023 суд не повідомлено.

За вказаних обставин, враховуючи обізнаність ОСОБА_1 з наявністю відповідного судового провадження щодо нього та відсутність належних доказів поважності причин неявки його до суду 27.09.2023, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наявними в наданих суду матеріалах доказами, що відповідає ст. 277-2 КУпАП.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Вирішуючи заявлене клопотання про направлення адміністративних матеріалів до суду за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 -129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у постанові "Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення" № 11 від 11 червня 2004 року, у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП ( 80732-10 ), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення, місцем вчинення правопорушення є Вінницький район, с. Вінницькі Хутори, тому Вінницький районний суд Вінницької області є органом, який, в розумінні статті 276 КУпАП, уповноважений розглядати дану справу за загальним правилом територіальної підсудності, а саме за місцем вчинення правопорушення.

З огляду на вищезазначене, зважаючи на те, що відповідним органом Національної поліції України адміністративні матеріали було направлено за місцем вчинення правопорушення до Вінницького районного суду Вінницької області, суд знаходиться у м. Вінниця, та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, також проживає у місті Вінниці, тобто відсутні перешкоди для з`явлення до суду через територіальну віддаленість суду від місця проживання ОСОБА_1 , будь-яких інших підстав для передачі справи для розгляду до Вінницького міського суду Вінницької області, крім зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 в м. Вінниця, ним не вказано, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для передачі справи для розгляду до Вінницького міського суду Вінницької області.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оглянувши надані суду матеріали, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується наданими суду доказами у справі, а саме: довідкою щодо ОСОБА_1 про отримання ним посвідчення водія та відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП; протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 334378 від 05.09.2023; результатом Alcotest «Драгер» 7510, згідно якого під час перевірки водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки вміст алкоголю становив 0, 27 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зафіксовані виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та результат проходження огляду, з результатом якого ОСОБА_1 згоден, про що і підписався в даному акті; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КП ВОНД «Соціотерапія» від 05.09.2023, в якому також вказано виявлені ознаки алкогольного сп`яніння; рапортом інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції А. Солоднюка від 05.09.2023.

Судом також було досліджено відеозаписи обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, на яких зафіксовано, в тому числі, зупинку автомобіля, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався, ти вихід з нього (водійського сидіння) ОСОБА_1 , попередження про проведення відеофіксації, проходження ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановлення за результатом проходження тесту перевищення допустимої норми вмісту алкоголю в крові, суперечливі пояснення ОСОБА_1 , який спочатку повідомив, що не вживав алкоголю, а вживав ліки, а згодом сказав, що випив вино, багаторазові прохання ОСОБА_1 не складати протокол за ст. 130 КУпАП, так як перевищення норми алкоголю в крові є несуттєвим та він є тверезим, складання протоколу про адміністративне правопорушення, ознайомлення ОСОБА_1 з його змістом та підписання останнім протоколу та інших матеріалів, долучених до нього.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності суд керується наступними нормами.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 ч. 1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Порядок огляду водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції встановлено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З положеннями вказаної статті КУпАП кореспондуються пункти 6, 7 Розділу І Інструкції, згідно з якими огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши матеріали адміністративної справи, в тому числі матеріали відеозаписів, якими підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та відсутність незгоди водія з результатами тесту, яким зафіксовано перевищення допустимої норми алкоголю, суд вважає доведеним, поза розумним сумнівом, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, чинними нормативно-правовими актами України імперативно встановлена чітка межа допустимої норми вмісту алкоголю в крові, при якій допускається керування транспортним засобом, та законодавством України будь-якого розсуду суду щодо можливості збільшення такої норми, в тому числі в разі незначного її перевищення, не передбачено.

Суд враховує ту обставину, що транспортний засіб відноситься до джерела підвищеної небезпеки і відповідно потребує надзвичайно відповідального ставлення до обов`язків, пов`язаних з керуванням транспортним засобом, а тому ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, мав усвідомлювати відповідальність за свої дії та розуміти наслідки керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують його відповідальність, судом також не встановлено.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , обставини його вчинення, дані про його особу, суд дійшов висновку про необхідність застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що встановлено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 536, 80 гривень.

Керуючись ст.ст. 40-1, 280, 283, 294, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 536, 80 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя: