ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/363/23 Справа № 706/262/23 Категорія: ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Орендарчук М. П. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову Христинівського райсуду Черкаської обл. від 4.04.2023 р., якою ОСОБА_1 -

ча, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , грома-

дянина України, військовослужбовця

вч НОМЕР_1 , проживає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адмінстягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік., стягнуто судовий збір в розмірі 536,8 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 26.02.2023 р. в 00:05 год. по вул. Кобринюка в с. Шельпахівка Уманського р-ну Черкаської обл. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2104 р/номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем КНП «Христинівська багатопрофільна лікарня» та підтверджується висновком про стан алкогольного сп`яніння № 42 від 26.02.2023 року, чим порушив пункт 2.9 а) ПДР України та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 26.02.2023 р. в 00:05 год. по вул. Кобринюка в с. Шельпахівка Уманського р-ну Черкаської обл. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2104 р/номер НОМЕР_2 при цьому не врахував дорожньої обстановки, порушив вимоги п. 12.1 ПДР України та скоїв наїзд на дерево. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вчинив адмінправопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на її подання. Клопотання про поновлення строку мотивує тим, що з 26.03.2023. по 12.04.2023 р. перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Христинівська БЛ», тому не міг отримати судову повістку. В матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення його про день, час та місце розгляду справи, тому вважає причину пропуску строку поважною. Також, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутностю в його діях складу адмінправопорушення. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні докази перебування в стані алкогольного сп`яніння. Подія відбулася 26.02.2023 р. в 00:05 год., висновок № 42 складено о 3 год., а у графі пояснення особи зазначено «відмовився», що є порушенням Інструкції, оскільки огляд проводиться не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його проведення. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що поліцейським пропонувався огляд на стан сп`яніння на місці, а він відмовився, працівник поліції у встановленому порядку не направляв його для проходження огляду, тому висновок № 42 не можна вважати належним та допустимим доказом. Крім того, зазначає, що в протоколі про адмінправопорушення зазначено, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився в КНП «Христинівська БЛ», про що складено відповідний висновок, однак в протоколі не зазначено про його згоду, тимчасовий дозвіл не надавався, посвідчення водія не вилучалося, в акті огляду також зазначено про відмову від огляду, висновок № 42 не містить його підпису, він не ознайомлений з результатами, в графі ким направлений на огляд зазначена неуповноважена особа, відсутня дата направлення - тому все це свідчить про непогодження з протоколом додатків до нього. Фактично в протоколі вказано про вчинення двох різних складів адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставини вчинення яких є взаємовиключними. Відеозапис, долучений до матеріалів справи, не містить даних ні про згоду на огляд, ні про відмову від огляду, як і самих даних про проведення огляду.

Неодмінним конституційним правом людини й громадянина є право на судовий захист, яке закріплене у ст. 55 Конституції України.

Справа про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшла до апеляційного суду 5.06.2023 р. ОСОБА_1 тричі викликався належним чином до суду апеляційної інстанції, тому апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 належним чином та завчасно був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, мав можливість прийняти участь в судовому засіданні апеляційного суду особисто або з використанням засобів відеоконферен-цзв`язку.

23.06.2023 р. на електронну адресу апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про проходження ним військової служби в м. Христинівка в ІНФОРМАЦІЯ_2 і неможливості покинути місце служби з проханням розглянути апеляційну скаргу за його відсутності, однак апеляційний суд визнав явку ОСОБА_1 до суду обов`язковою та відклав розгляд справи.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адмінправопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44, ст. ст. 51, 146, 160, 1724 1729, 173, ч. 3 ст. 178, ст. ст. 185, 1851, 1857, 187 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адмінвідповідальності, є обов`язковою. Цей перелік є вичерпним та ч. 1 ст. 130 КУпАП до нього не входить.

Апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не виявив належної зацікавленості у розгляді його апеляційної скарги, повторно в судове засідання не з`явився, про дату і час судового засідання був повідомлений належним чином, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі правопорушника.

Вивчивши матеріали адмінсправи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адмінправопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Матеріали справи хоча і містять дані про направлення ОСОБА_1 копії судового рішення від 4.04.2023 р., але відсутні відомості про отримання ним постанови. Перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в КНП «Христинівська БЛ» з 26.02.2023 р. по 12.04.2023 р. є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, тому вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови Христинівського райсуду Черкаської обл. від 4.04.2023 р.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254 - 256 КУпАП.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.

Суд першої інстанції правильно встановив, що 26.02.2023 р. в 00:05 год. по вул. Кобринюка в с. Шельпахівка Уманського р-ну Черкаської обл. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2104 р/номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем КНП «Христинівська багатопрофільна лікарня» та підтверджується висновком про стан алкогольного сп`яніння № 42 від 26.02.2023 року, чим порушив пункт 2.9 а) ПДР України та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 26.02.2023 р. в 00:05 год. по вул. Кобринюка в с. Шельпахівка Уманського р-ну Черкської обл. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2104 р/номер НОМЕР_2 при цьому не врахував дорожньої обстановки, порушив вимоги п. 12.1 ПДР України та скоїв наїзд на дерево. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вчинив адмінправопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується протоколами про адмінправопорушення серії ААД № 349375 від 28.02.2023 р. ( а. пр. 1) та серії ААД № 349376 від 28.02.2023 р. ( а. пр. 6), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 42 від 26.02.2023 р., де в приміщенні лікарні у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння (а. пр. 4); протоколом огляду місця ДТП (а. пр. 7-9), схемою до протоколу ОМ ДТП (а. пр.10), відеозаписом процесуальних дій ( а. пр. 12), які складено уповноваженою посадовою особою поліції та містять всі необхідні відомості та обставини вчинення правопорушень, сумніви чи зауваження до їх змісту відсутні.

Суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали справи, які надійшли від поліції та дійшов до висновку, що під час складання протоколів та проведення відео-запису скоєних ОСОБА_1 правопорушень, не було допущено порушень вимог нормативних актів. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

З витребуваної апеляційним судом з КНП «Христинівська БЛ» копії акту огляду на стан сп`яніння № 42 від 26.02.2023 р. (а. пр. 49) вбачається, що 26.02.2023 р. ОСОБА_1 був оглянутий лікарем з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, було застосовано технічний засіб Алкофор 307, перша проба проведена о 3:00 год. та позитивна 1,03 ‰, повторна проба о 3:20 год. та також позитивна 1,03 ‰, зроблено висновок та діагноз за результатами огляду алкогольне сп`яніння.

Також, судом зроблено запит до Уманського РЦ ТЦК та СП і з відповіді судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проходить військову сліжбу відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» та зарахований до роти охорони першого відділу РЦ ТЦК та СП, яку він проходить і на даний час на посаді стрільця роти охорони ( а. пр. 53 та 54).

Апеляційний суд приходить до висновку про те, що на військовій службі ОСОБА_1 не виконує бойові завдання, які потребують права керування транспортними засобами, тому апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення призначеного стягнення.

Категоричне невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини, які викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не звільнять його від відповідальності за скоєне.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи скарги про те, що висновок № 42 щодо результатів медогляду з метою виявлення стану сп`яніння складено з порушенням Інструкції, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що поліцейським пропонувався огляд на стан сп`яніння на місці, а він відмовився, працівник поліції не направляв його для проходження огляду, тому медичний висновок № 42 не можна вважати належним та допустимим доказом, в протоколі не зазначено про згоду, в акті огляду зазначено про відмову від огляду, він не ознайомлений з результатами, в графі ким направлений на огляд зазначена неуповноважена особа, відсутня дата направлення, тому що всі ці зауваження не ґрунтуються на вимогах закону чи нормативних актів та не можуть істотно вплинути на висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рі-шення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, вико-ристаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього без врахування закріпленої на конституційному рівні презумпції невинуватості та порушенням норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі, а саме, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду з приводу того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена сукупністю доказів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Христинівського райсуду Черкаської обл. від 4.04.2023 р.

Постанову Христинівського райсуду Черкаської обл. від 4.04.2023 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.