ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/1390/23

Провадження № 3/534/480/23

29 вересня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Комарової Д.Ю., за участі секретаря судового засідання Струц А.С., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Першина С.М., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ, громадянина України, працюючого фізичною особою підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, відносно ОСОБА_2 ..

Згідно протоколу серії ААД №397837 від 30 червня 2023 року, 30.06.2023 о 17 год 50 хв. в м. Горішні Плавні по просп. Героїв Дніпра, 4, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Volkswagen T-Roc, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду - наїзд на пішоходагромадянку ОСОБА_1 , після чого місце пригоди залишив.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 усудовому засіданні заперечував обставини, викладені у протоколі. Вважав, що в діянні ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, що полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Свою позицію представник ОСОБА_2 обґрунтовував наступним:

- протокол серії ААД № 3377837 від 30.06.2023 не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки він являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій ОСОБА_2 ;

- матеріалами справи не доведено сам факт дорожньо-транспортної пригоди за участі ОСОБА_2 ;

- письмові пояснення ОСОБА_2 не містять його особистого підпису, тому не можуть братися судом до уваги;

- медична довідка, яка міститься в матеріалах справи, не відповідає вимогам, що ставляться до офіційних документів, зокрема відсутня печатка;

- під час складання протоколу поліцейським не були роз`яснені права та обов`язки ОСОБА_2 , не надано можливості ОСОБА_2 реалізувати клопотання про надання правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

- наявні в матеріалах справи докази не доводять «поза розумним сумнівом» вчинення саме ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. На автомобілі ОСОБА_2 відсутні пошкодження, які б свідчили про наїзд на потерпілу ОСОБА_1 ..

Таким чином представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 наголосив, що 30.06.2023 ОСОБА_2 не залишав місце ДТП, оскільки самої події дорожньо-транспортної пригоди не було, у зв`язку з чим просив справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_1 у судовому засіданні була допитана як свідок, у встановленому законом порядку попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Під час допиту остання показала, що вона переходила дорогу по проспекту Героїв Дніпра по пішохідному переходу. Коли вона була на середині пішохідного переходу, її штовхнув автомобіль, після чого він зупинився, із-за керма цього автомобіля вийшов ОСОБА_2 , підбіг до неї та запропонував відвезти до лікарні. Вона погодилась. Під час поїздки водій ОСОБА_2 увесь час питав, як вона себе почуває, потім дав грошові кошти в сумі 3000 грн, які вона згодом йому повернула. Після того, як ОСОБА_2 відвіз її до приймального відділення лікарні у м. Горішні Плавні, він поїхав у своїх справах. Від зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 вона отримала тілесні пошкодження у вигляді забою правої половини грудної клітини, забою, садна м`яких тканин правого ліктя, садна м`яких тканин тилової поверхні правого гомілковостопного суглоба.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення представника особи, яка притягається до відповідальності та свідка, суд встановила таке.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.10 а Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно ст. 122-4 КУпАП до адміністративної відповідальності притягаються особи за залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Тобто, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, передбачає обов`язкову наявність трьох взаємопов`язаних умов: 1) наявність події дорожньо-транспортної пригоди та 2) залишення водієм місця пригоди та 3)причетність водія до цієї ДТП.

Суд вважає, що сама подія дорожньо-транспортної пригоди відбулась, що підтверджується показами свідка, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та довідкою КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради від 30.06.2023. Зі змісту медичної довідки вбачається, що ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження, а саме: забій правої половини грудної клітини, забій, садна м`яких тканин правого ліктя, садна м`яких тканин тилової поверхні правого гомілковостопного суглоба. Суду для огляду був наданий оригінал медичної довідки, який містив печатку закладу охорони здоров`я та інші реквізити. У зв`язку з чим, суд прийняв цей доказ.

Письмові пояснення ОСОБА_2 суд також бере до уваги та вважає цей доказ допустимим, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №397837 від 30.06.2023 зазначено, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення викладені на окремому аркуші. Зі змістом протоколу ОСОБА_2 ознайомився, копію протоколу отримав, заперечень від нього не надходило, про що свідчить підпис ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення. У самому письмовому поясненні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була ознайомлена зі змістом ст. 63 Конституції України, засвідчивши це своїм підписом, після пояснень записала: «з моїх слів записано вірно, прочитано. ОСОБА_2 ».

Зазначені докази у їх сукупності та взаємозв`язку узгоджуються між собою та підтверджують наявність події дорожньо-транспортної пригоди, а також причетність ОСОБА_2 як водія до цієї ДТП. Причин сумніватися у показаннях свідка судом не встановлено.

Таким чином, твердження представника Франчука В.В. про те, що дорожньо-транспортна подія за участю ОСОБА_2 взагалі не мала місця, а також недопустимість таких доказів як довідки з КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської міської ради та письмових пояснень ОСОБА_2 - не відповідає дійсності.

З приводу залишення водієм місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, суд встановив наступне.

Відповідно до пункту 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, 2.10. у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

З показань свідка слідує, що ОСОБА_2 після ДТП зупинив автомобіль, вийшов з машини, був дуже знервований, запропонував потерпілій відвезти її до медичного закладу, на що остання погодилась. Під час поїздки до лікарні весь час запитував потерпілу про її стан. Крім того, ОСОБА_1 показала, що на момент вчинення ДТП очевидців не було.

Отже суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 не зміг оцінити обстановку, яка склалась, об`єктивно, не вжив заходів, щоб викликати екстрену медичну допомогу на місці, натомість самостійно відвіз потерпілу до найближчого медичного закладу.

Таким чином, показаннями свідка та письмовими поясненнями ОСОБА_2 повністю доведено, що ОСОБА_2 діяв згідно підпункту «Ґ» пункту 2.10 Правил дорожнього руху, тобто відвіз потерпілого до найближчого медичного закладу. Мети залишення місця пригоди для уникнення відповідальності судом не встановлено. Проте на місце пригоди ОСОБА_2 не повернувся та не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, чим порушив вимоги підпунктів «ґ» та «д» пункту 2.10 Правил дорожнього руху.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше,як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, доказами, зібраними у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, відносно ОСОБА_2 не доведено порушення вимог підпункту «а» пункту 2.10. Правил дорожнього руху України, яке інкриміноване особі. Інші порушення, зокрема підпунктів «ґ» та «д» зазначеного вище пункту Правил дорожнього руху, які дійсно мали місце, не зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 397837 від 30.06.2023.

Між тим, уточнювати, редагувати протокол суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознак складу діяння, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Як уже зазначалося вище, згідно зі ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних, достатніх та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Оскільки усі сумніви щодо доведеності вини мають тлумачитися судом на користь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суддя впевнився, що з досліджених у судовому засіданні доказів слідує, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, суд не залишив поза увагою твердження представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що працівником поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не було роз`яснено ОСОБА_2 його процесуальні права та обов`язки, та не надано можливості реалізувати право на користування юридичною допомогою адвоката при розгляді справи. Зазначене твердження не узгоджується з доказами, які містяться в матеріалах справи. Так, у протоколі зазначено, що ОСОБА_2 повідомлено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також те, що зазначена справа буде розглядатися Комсомольським міським судом Полтавської області. ОСОБА_2 ознайомився зі змістом протоколу та підписав його, заперечень до протоколу не зафіксовано. Крім того, під час складання протоколу не відбувається розгляд адміністративної справи, розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП проводиться суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів згідно статті 221 КУпАП. Під час розгляду даної справи судом, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 користувався юридичною допомогою адвоката Першина С.М.. Таким чином, порушення права на правничу допомогу та право бути обізнаним про свої права та обов`язки, не мали місця при провадженні у справі, що розглядається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Оскільки суд прийшов до висновку про недоведеність у діях ОСОБА_2 ознак складу діяння, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ст.247, ст. 283, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, відносно якої її винесено.

Суддя Д.Ю. Комарова

Особи, які беруть участь у справі, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 02 жовтня 2023 року в приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області.