Справа № 308/5085/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
18.09.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., за участі представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Діовші А. Я., представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О. Я., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 червня 2020 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської області, с. Отаманівка, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, - паспорт НОМЕР_1 від 25.10.2017, виданий органом 2112,
визнано винуватим у порушенні митних правил за ч. 6 ст. 470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000,00 (сто сімдесят тисяч) гривень.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять гривень) 40 коп.
Таким чином громадянин України ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки товарів до митного органу призначення більше ніж на тридцять діб.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки строк пропущено через поважні причини. Апелянт вказує на те, що у судовому засіданні участі не брав, про наявність оскаржуваної постанови дізнався лише 11.03.2021. При цьому, постанова суду, на думку ОСОБА_1 , є незаконною, просить її скасувати. В обґрунтування цього стверджує, що вказаний транспортний засіб на територію України не ввозив і жодного стосунку до автомобіля не має, тому винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення себе не вважає. Стверджує, що порушення митних правил, про яке йдеться у оскаржуваній постанові, розпочалось 15.04.2018 і тривало до моменту виконання обов`язку щодо доставки автомобіля до митного органу. Адміністративне стягнення за це правопорушення могло бути накладене не пізніше ніж до 20.10.2018, тобто не пізніше 6 місяців з дня його виявлення. Окремо звертає увагу на те, що накладене судом адміністративне стягнення у виді штрафу є занадто суворим, оскільки ОСОБА_1 є пенсіонером, відтак штраф у такому розмірі є непосильним для нього. Просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, або накласти відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу.
Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Діовші А. Я., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника митниці Селеша О. Я., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що пропущений на оскарження судового рішення строк підлягає поновленню, а апеляційну скаргу слід частково задовольнити із таких підстав.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, при цьому, від нього не надходило жодних заяв або клопотань про відкладення розгляду справи на інший день. Тому, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, а також із врахуванням того, що у розгляді справи бере участь представник ОСОБА_3 , адвокат Діовші А. Я., апеляційний суд вважає, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд визнає слушними доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, беручи до уваги такі обставини.
Так, з оскаржуваної постанови убачається, що у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав, при цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про проведення судового засідання за його відсутності (а. с. 6). Однак, як убачається з матеріалів справи, копія постанови від 11.06.2020 ОСОБА_1 надіслана 19 червня 2020 року, тобто поза межами передбаченого ст. 285 КУпАП, триденного строку. Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу на оскаржувану постанову, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються поважними, у зв`язку з чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а відтак строк поновлюється.
Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження у справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.
Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції при визнанні ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, дотримані, тому судове рішення у цій частині є законним і обґрунтованим.
Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи. Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи про порушення митних правил, протокол за вчинення якого складено щодо ОСОБА_1 дотримані вимоги матеріального та процесуального права, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 6 ст. 470 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам. При цьому, судом апеляційної інстанції береться до уваги і те, що стороною захисту на підтвердження доводів про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не надано жодного доказу, який міг би ставити під сумніви правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції.
Разом з тим, апеляційний суд визнає малозначним і вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, беручи до уваги такі обставини.
Так, дослідивши наявні у матеріалах справи докази на предмет належності, допустимості та достатності, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку доставки товару - транспортного засобу до митного органу призначення більше ніж на тридцять діб.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, при вирішенні питання про накладення стягнення необхідно враховувати співмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для особи.
Під час розгляду справи апеляційним судом адвокат Діовші А.Я. пояснив, що ввезений на митну територію ОСОБА_1 транспортний засіб розмитнено, за нього сплачено відповідні платежі і такий випущено у вільний обіг. Просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Водночас, враховуючи характер, ступінь та обставини вчинення правопорушення, зокрема те, що згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 придбав автомобіль марки «Audi A4» реєстраційний номер Швеції НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 у законний спосіб, адже сплатив за нього необхідні платежі відповідно до рахунку №267/305 від 19.07.2021, на підставі якого була оформлена митна декларація ІМ 40 АА №UA305160/2021/043951 від 19.07.21, та скорегована митна вартість, відтак автомобіль випущений у вільний обіг та у подальшому його зареєстровано у встановленому законом порядку; також беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є пенсіонером і сума штрафу, враховуючи те, що він жодного додаткового доходу не має, є непомірною для апелянта також той факт, що умислу на порушення митних правил ОСОБА_1 не має, - апеляційний суд визнає доцільним застосування приписів ст. 22 КУпАП та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження у справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.
Підсумовуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нової, якою вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з оголошенням йому усного зауваження та закрити провадження у справі.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 , - скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України, обмежившись щодо нього усним зауваженням, а провадження у справі закрити.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН