Справа №521/2058/23
Номер провадження 3/521/3390/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2023 Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Роїк Д.Я., при секретарі Примакіній С.О., за участі представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Гречко І.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 089631 від 22.12.2022 року вбачається, що 22.12.2022 року о 14 годин 20 хвилин в м. Одесі по вул. Адміральський проспект, 14, водій ОСОБА_1 Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 був причетний до дорожньо-транспортної пригоди при спілкуванні , у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей що не реагують на світло, до медичного закладу проїхати відмовився.

За даним фактом інспектором поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 089631 від 22.12.2022 року, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття справи у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Гречко І.О. заперечував проти обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 361108 від 23.10.2022, просив суд закрити провадження у даній справі, зважаючи на те, що особою, яка склала оскаржуваний протокол порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, адвокат Гречко І.О. зазначав, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Поліцейським жодним чином не виконано вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735. Так, поліцейський на місці зупинки мав зробити направлення особи встановленого зразка інструкцією та додати його до матеріалів справи. Проте з вищевказаного вбачається, що за відсутності такого направлення особа не мала погоджуватись з діями поліцейських та могла заперечувати та не погоджуватись з їх діями, що і було зафіксовано. Матеріали справи не містять направлення згідно додатку № 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції . Жодного тесту щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння з відеозаписів не вбачається взагалі. На підставі чого, поліцейський дійшов висновку, про можливість здійснення огляду на стан наркотичного сп`яніння не зрозуміло, як і не зрозуміло, як і в який точний час взагалі почалось спілкування з ОСОБА_1 .

Сторона захисту зазначає що жодним чином вищевказані ознаки, які були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не були зафіксовані на камеру. Жодного іншого доказу на підтвердження таких обставин до протоколу не надано. При цьому здебільшого в протоколі йде мова про ознаки саме алкогольного сп`яніння, а не наркотичного. Окремо наголошував, що не вбачається можливим із матеріалів справи встановити не те, щофакт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а й час його відповідної зупинки з якого починається перебіг двох годин, для доставлення його до закладу охорони здоров`я для відповідного огляду. З відеозаписів правопорушення вбачається, що водієві не роз`яснено його права у відповідності до ст. 268 КУпАП, чим були обмежені конституційні права ОСОБА_1 , а саме передбачені ст. 59 Конституції України щодо права на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Слід зазначити, що для того, щоб виявити правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, у противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Положення п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліцейському зупинити транспортний засіб у випадку наявності інформації, яка свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення. Проте, вказана підстава для зупинки транспортного засобу передбачає те, що, по-перше, мало місце адміністративне правопорушення (як реальний факт, а не можливо вчинене), по-друге, у поліцейського наявна інформація про причетність водія до вчинення такого адміністративного правопорушення.

У ситуації, яка є предметом судового розгляду в межах даної справи, особі, відносно якої складено протокол, не було повідомлено жодної конкретної підстави (як фактичної, так і правової) для пред`явлення вимоги щодо надання документів, проходження перевірки, зокрема внаслідок відсутності факту зупинення транспортного засобу.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за те чи інше порушення, яким було б обумовлено зупинення транспортного засобу, не було пред`явлено та не було продемонстровано (відтворено) жодного відеоматеріалу в підтвердження наявності підстави для зупинення транспортного засобу. Між тим, матеріали справи не містять доказів порушення особою, відносно якої складено протокол, Правил дорожнього руху.

Крім того, відповідно до п. 11 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 №1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із доданого до матеріалів даної справи відеоматеріалу вбачається, що під час розгляду даної справи співробітником поліції ОСОБА_2 не було не було роз`яснено його прав, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП тощо.

Зокрема, відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Це право є непорушним, ніхто не може бути обмежений у цьому.

Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Усупереч вищевказаному, співробітник поліції, який 22.12.2022 складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , останньому не роз`яснив його прав, передбачених законом.

Таким чином, ОСОБА_1 під час складання протоколу стосовно нього був позбавлений права на професійний правовий захист, права на заявлення клопотань тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Слід зазначити, що об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною правовою нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Зазначаючи в протоколі фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ініціатор його складення вказав про порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Тому, розглядаючи дану справу, суд зобов`язаний вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 089631 від 122.12.2023 працівником поліції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Сукупний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що при кваліфікації дій ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, обов`язковому доведенню підлягає те, що він на вимогу поліцейського повинен був пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, проте, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 1 Розділу 1 загальних положень вищевказаної Інструкції встановлено, що ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Пунктом 12 Розділу 2 положень вищевказаної Інструкції встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже з вищевказаного вбачається, що поліцейський на місці зупинки мав зробити направлення особи встановленого зразка інструкцією та додати його до матеріалів справи. Проте з вищевказаного вбачається, що за відсутності такого направлення особа не мала погоджуватись з діями поліцейських та могла заперечувати та не погоджуватись з їх діями, що і було зафіксовано на відео доданому до матеріалів справи.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У зв`язку із чим Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок №1103), який визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Згідно із п. 8 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст. 130 КУпАП відсутні.

Однак, в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП та наведених Інструкції та порядку, працівником поліції не було вручено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, в медичному закладі, що є грубим порушенням наведених нормативно-правових актів.

Оскільки, уповноваженою особою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення та процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності підстави закрити провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: Д.Я. Роїк