КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/3879/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Недотопи Миколи Миколайовичана постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14липня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 14 липня 2023 року визнано винуватим ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Не погоджуючись з даним рішенням судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Недотопа Микола Миколайовичподав апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисником подавалися до суду першої інстанції клопотання про повернення протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів для належного оформлення та про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, однак зазначені клопотанняне розглядались судом першої інстанції, згадки про їх подання в оскаржуваній постанові взагалі відсутні. У вищевказаних клопотаннях вказувалося на дефекти матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які унеможливлюють розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Акцентує увагу суду, що з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів взагалі неможливо встановити точний час і місце дорожньо-транспортної пригоди, а отже існують обґрунтовані сумніві чи належить взагалі до компетенції Святошинського районного суду міста Києва розгляд зазначеної справи, оскільки відповідно до офіційного довідника «Вулиці міста Києва», який є додатком до рішення Київської міської ради від 22.01.2015 № 34/899, вулиця Міська знаходиться у трьох районах міста Києва (Оболонському, Подільському і Святошинському районах), вулиця Стеценка в двох районах міста Києва (Подільському і Шевченківському районах), вулиця Велика Окружна в Святошинському районі міста Києва, а тому на думку захисника, справу було розглянуто некомпетентним судом з порушенням правил підсудності, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Звертає увагу, що протокол та схема ДТП складені з порушенням вимог КУпАП, Інструкції № 1395 та Інструкції № 1376.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 заперечувала щодо складеного відносно неї адміністративного протоколу, просила закрити адміністративний матеріал за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Недотопи М.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючиположення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннямист.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 27.05.2023 приблизно о 14.44 годин, в м. Києві, по вул. Міська, керуючи автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожню обстановку, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутному напрямку руху, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху.

Згідно п. 2.3 Б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожньогоруху та їх стан.

Отже, настання дорожньо-транспортної пригоди знаходиться у причинно-наслідковому зв'язку з діями водія ОСОБА_1 .

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв'язок між порушенням ПДР і спричиненням пошкоджень.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 . порушила вимоги п.п. 2.3 б, 13.1 ПДР, а саме враховуючи несприятливі погодні умови, не обрала безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та не дотрималася безпечної дистанції.

Отже, настання дорожньо-транспортної пригоди знаходиться у причинно-наслідковому зв'язку з діями водія ОСОБА_1 .

Посилання захисника ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення суддею місцевого суду вимог ст. 276 КУпАП є непереконливими.

В протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено місце вчинення правопорушення м. Київ, вул.Міська. Відповідно до відомостей, що знаходяться у офіційному довіднику «Вулиці міста Києва» додаток до рішення Київської міської ради від 22.01.2015 №34/899, вулиця Міська знаходиться у трьох районах міста Києва (Оболонському, Подільському і Святошинському районах).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№366993 від2 7травня 2023 року, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності повідомлено, що розгляд справивідбудеться у Святошинському районному суді м. Києва, про що повідомлена ОСОБА_1 .

Враховуючи, що питання про те, в який саме суд слід надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом поліції, провадження було передано на розгляд Святошинському районному суді м. Києва і розглянуто суддею цього суду за місцем вчинення адміністративного правопорушення, що узгоджується з вимогами ст. 276 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення був направлений особою, уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення, після його складення на розгляд саме до Святошинського районного суду м. Києва, що повністю відповідає вимогам ст. 257,276 КУпАП.

Нормами діючого КУпАП питання зміни територіальної підсудності справи на стадії судового розгляду не передбачено. Місцепроживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як підстава для зміни судом підсудності, не узгоджується із нормами КУпАП та не наділяє суд повноваженнями змінити підсудність розгляду справи.

Таку ж позиціювисловив Пленум Верховного Суду України у своїйпостанові № 11 від 11.06.2004 р. "Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення", в якій зазначив, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серіїААД№366993 від 27 травня 2023 року, складеномущодо ОСОБА_1 , зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, чітковикладено формулювання суті адміністративного правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та всіінші необхідні дані відповідно до вимог ст.256 КУпАП а відтак, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 щодо допущених порушень вимог закону при йогоскладанні.

Не можуть бути підставою для скасуваннярішення місцевого суду посиланняапелянта на відмінності в зазначенні місця та часу вчинення дорожньо-транспортної пригоди, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 чітко зазначено місце та час вчинення адміністративного правопорушення.

Також є необгрунтованими доводи апелянта про те, що в протоколі про адміністративнне правопорушення не зазначеносвідків ДТП, оскількизгідно ст. 256 КУпАПпрізвища, адресисвідків зазначаються у тому разі, якщо вони є.

Не знайшлисвогопідтвердженняпід час апеляційного перегляду справи і доводи апеляційноїскарги захисника ОСОБА_1.про невідповідністьдолученої до протоколу про адміністративне правопорушення схеми дорожньо-транспортної пригоди вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. На вказаній схемі належним чином зафіксованівсі елементи дорожньої обстановки на місцідорожньо-транспортної пригоди, схема міститьінформацію про транспортнізасоби та їхвласників, а також характер пошкоджень кожного з автомобілів в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Протокол про адміністративнеправопорушення серії ААД№366993 від 27 травня 2023 рокута долучена до нього схема дорожньо-транспортної пригоди підписана ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. Крім того, у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», ОСОБА_1 вказала про те, що в подальшому буде більш уважніша, просить суд обмежитисямінімальним штрафом, претензій до оформлення матеріалів ДТП немає.

Адміністративнестягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ст.124 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи порушника.

Апеляційний суд відкидає твердження захисту про недопустимість протоколу як доказу та виходить з того, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395. Протокол був складений за місцем ДТП, до нього додані пояснення обох водіїв, вичерпні за своїм змістом, які дають повне уявлення про механізм ДТП та порушення п. 2.3.(б), 13.1 ПДР з боку водія ОСОБА_1 , протокол складений уповноваженою особою інспектором взводу №3 роти №2 б. Близнюком В.М., про встановлення свідків ДТП жоден з водіїв, виходячи з їх письмових пояснень при складанні протоколу не заявляв. Отже, апеляційні вимоги захисту про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам КУпАП не відповідають дослідженим судом матеріалампровадження.

Приймаючи рішення за апеляційними вимогами ОСОБА_1 про порушення в схемі ДТП, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає їх такими, що обумовлені бажанням уникнути цивільно-правових наслідків, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки дана схема повністю відповідає механізму ДТП, на який вказував під час судового розгляду ОСОБА_6 та зазначав у письмових поясненнях (а/с - 3). В своїх письмових поясненнях, наданих співробітникам поліції після ДТП, ОСОБА_6 зазначив, що 27.05.2023 приблизно о 14.40 годин, він керуючи автомобілем «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві по вулиці Стеценка зі сторони вулиці Міської в сторону вулиці Академіка Палладіна на світлофорі зупинився. Побачив в дзеркало як позаду його рухається автомобіль «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , який не зменшував швидкість. Водій автомобіля «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 вдарила його машину в задню частину автомобіля та пошкодила задній бампер.

Суд виходить з того, що схема ДТП, складена працівниками поліції на місці ДТП, з зазначенням розташування на проїжджій частині автомобіля«КІА», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , місця зіткнення обох автомобілів,пошкодження, які зазнав автомобіль «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , дорожньої розмітки, прив`язки транспортного засобудо дорожньої розмітки та придорожніх об`єктів, що передбачено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 N 1395. Схема ДТП містить підпис ОСОБА_1 без зауважень. Отже, будь-яких підстав для повернення матеріалів для допрацювання в УПП судом не встановлено, крім того, взагалі вчинення таких процесуальнихдій судом під час розгляду провадження про адміністративні правопорушення КУпАП не передбачено.

Таким чином, судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна правова оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вчинення порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 б, 13.1 ПДР України , та наявності в її діях складу правопорушення. передбаченого ст. 124 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутності підстав для її задоволення.

Постанова Святошинського районного суду міста Києва від 14липя 2023 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційнускаргузахисника ОСОБА_1 адвоката Недотопи МиколиМиколайовичана постановуСвятошинського районного суду м. Києва від 14 липня 2023 року - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києвавід 14 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набираєзаконноїсилинегайнопісляїївинесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус