Справа № 199/7847/23
ПОСТАНОВА

іменем України

03.10.2023 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресами: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

- за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

22.08.2023 приблизно о 12:09 годині за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинила домашнє насильство, а саме: не випускала доньку ОСОБА_2 з будинку зачинивши двері, чим вчинила психологічне насилля.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала, пояснила, що ОСОБА_2 є її донькою. 22.08.2023 між нею та ОСОБА_2 стався конфлікт через те, що вона хотіла забрати у ОСОБА_2 ключі від будинку, який розташований за містом, відношення до якого її донька не має, за для того, аби здавати його в оренду. Вона вважає, що її донька повинна проживати у місті Дніпро, разом із нею, оскільки ОСОБА_2 ніде не працює, на даний час разом із дитиною (онука) повністю перебувають на утриманні батьків.

В судові засідання, які були призначені: 27.09.2023, 02.10.2023 потерпіла ОСОБА_2 до суду не з`явилась, була сповіщена про дату, час і місце судового розгляду справи судовими-смс повістками, які вона отримала 26.09.2023 об 11:23:10 годині та 27.09.2023 об 11:05:02 годині, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для її повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно її матері ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 надала суду свої письмові пояснення, відповідно до яких слідує, що між нею та матір`ю виник конфлікт, через те що вона хотіла поїхати у місто Тернівка Дніпропетровська область, де знаходиться ще один будинок батьків, але матір була проти та закрила її в будинку, після чого вона викликала поліцію. Наразі вона із матір`ю не примирилися, стосунки на даний час у них погані.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 594073 від 29.08.2023, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердила, що зі змістом протоколу ознайомлена. Протокол не містить будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з фактичними обставинами, викладеними у ньому. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляла. Згідно протоколу слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ОСОБА_1 ), роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП;

- рапортом працівника поліції від 22.08.2023, згідно якого у вказану дату надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , виник конфлікт з матір`ю ОСОБА_1 та вона не дає їй поїхати з будинку разом з дитиною ОСОБА_3 , якій шість років, а також матір погрожує відібрати дитину та позбавити її батьківських прав;

- письмовою поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 22.08.2023, де вона зазначила, що у неї з матір`ю виник конфлікт, після чого її матір ОСОБА_1 зачинила двері будинку де вона знаходилась з дитиною та не давали можливості їм вийти з будинку, чим самим здійснила шкоду її психологічному стану, у зв`язку з чим вона викликала поліцію.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року за № 2229-VIII психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року за № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

На переконання суду вчинення психологічного насильства ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, які були досліджені судом в ході судового розгляду.

Посилання ОСОБА_1 про те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, спростовуються самими ж показами ОСОБА_1 , яка підтвердила суду, що 22.08.2023 за місцем їх спільного проживання із донькою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) вона дійсно зачинила двері будинку та не випускала доньку до приїзду поліції.

Дослідивши наявні докази, суд вважає, що ОСОБА_1 винна у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Враховуючи обставини справи, особу правопорушниці, яка раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, ступінь вчинення нею домашнього насильства, наявність у останньої міцних соціальних зав`язків із родиною, серед яких є чоловік, суд вважає можливим на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в силу малозначності правопорушення та обмежитися усним зауваженням.

При цьому суд зауважує, що заборони застосування ст. 22 КУпАП, за умови невизнання правопорушника своє вини КУпАП не містить.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням, а справу про адміністративне правопорушення закрити в силу малозначності скоєного нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко