ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14.08.2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.173-2 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 серпня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 27.07.2023 року о 11.30 год., перебуваючи по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовної своєї дружини ОСОБА_2 , а саме умисні дії, які полягали у словесних образах, погрозах фізичною розправою, залякуванні, штовханні та шарпанні за одяг, вдарив долонею по обличчю. Такі дії могли викликати у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдати шкоди здоров`ю ОСОБА_2 .

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на оскарження постанови суду, скасувати її та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу правопорушення.

Зазначає, що його судом не було повідомлено про час та місце розгляду справи, він не приймав участі в судовому засіданні, а оскаржувану постанову він отримав лише 24.08.2023 р. від свого захисника, а тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що будь-які докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення в матеріалах справи відсутні, а пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відповідають фактичним обставинам. Також не має висновку судово-медичного експерта або огляду лікаря щодо отриманих побоїв. Крім того, відсутній огляд (фото) пошкодженого телефону, який, нібито, розбив ОСОБА_1 .

Вказував, що дійсно в той день між подружжям сталась сімейна сварка, але без рукоприкладства, пошкоджень майна, залякування та шарпання за одяг.

До початку апеляційного розгляду від адвоката Ватаманюка Ю.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності його та ОСОБА_1 .

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 та його представника

Перевіривши матеріали провадження, вважаю, що апеляційні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтовані і в задоволенні його скарги необхідно відмовити.

З огляду на те, що в матеріалах справи немає підтверджуючих даних про повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, останній не був присутнім в судовому засіданні 14.08.2023 р., а копію оскаржуваної постанови отримав 24.08.2023 року та того ж дня мав можливість ознайомитися з мотивами прийнятого рішення, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги суддею першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок судді підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким судом була надана належна оцінка, зокрема: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 03 серпня 2023 року серії ВАВ № 141471, згідно з яким ОСОБА_1 27.07.2023 р. о 11.30 год., перебуваючи по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовної своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав її словесно, погрожував фізичною розправою, залякував, штовхав та шарпав за одяг, вдарив долонею по обличчю, заявою потерпілої особи (а.с.2), письмовими поясненнями потерпілої та свідка ОСОБА_3 (а.с.3-4)

Підставою для складання вказаного протоколу стала заява ОСОБА_2 від 27 липня 2023 року, згідно з якою остання просила притягнути її чоловіка ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, який вчинив стовно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, схопив її рукою за горло, дав ляпас по обличчю (а.с.2).

З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 27.07.2023року близько 11.40год. вона прийшла за адресою АДРЕСА_1 ., так як там підробляла доглядальницею за дітьми. Двері квартири їй відкрила ОСОБА_4 , яка була заплакана і повідомила, що її побив чоловік ОСОБА_1 . Останній тоді був в квартирі і сказав, що в них все добре, після чого пішов в невідомому напрямку. Після цього ОСОБА_2 подзвонила в поліцію з її телефону, оскільки телефон ОСОБА_5 , з її слів, розбив ОСОБА_1 (а.с.4).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, узгоджуються між собою, у зв`язку з чим твердження апелянта про відсутність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є необґрунтованими.

Посилання апелянта на те, що відсутній висновок експерта на предмет наявності чи відсутності в ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, є безпідставний, оскільки останньому ставиться в провину заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2 . Також не заслуговують на увагу твердження апелянта про відсутність протоколу огляду пошкодженого мобільного телефону, оскільки проведення таких дій не є обов`язковим і в даному випадку факт вчинення домашнього насильства підтверджується іншими доказами.

Диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Суддя районного суду всебічно, повно та об`єктивно дослідив та з`ясував усі обставини справи, та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14.08.2023 року.

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 серпня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя підпис В.Ф.Кифлюк

Копія вірна

Суддя : В.Ф. Кифлюк