Справа №369/6267/23 Головуючий в суді І інстанції - Козак І.А.
Провадження № 33/824/3952/2023 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 06 квітня 2023 року об 11 годині 30 хвилин, керував транспортним автомобілем «KIA Cerato», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Щорса, 1К, в с. Гатне Фастівського району Київської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис на нагрудну бодікамеру патрульних, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що матеріали справи не містять жодного підтвердження правомірності його зупинки. Крім того, при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння та при складанні протоколу, не було належно роз`яснено і забезпечено йому реальне право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист. Також на відео, що міститься в матеріалах справи, та в протоколі про адміністративне правопорушення розходиться час вчинення адміністративного правопорушення, через що суд позбавлений можливості навіть точно встановити час події правопорушення. Також, на думку ОСОБА_1 , суд першої інстанції неодноразово безпідставно відхилив аргументи сторони захисту, не зазначивши при цьому мотиви відхилення в судовому рішенні, порушивши цим вимоги пункту б ст.106 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів». Особливо апелянт звернув увагу на те, що свідчення службової особи - інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху. За таких обставин, просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та скасувати оскаржувану постанову.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 06.04.2023, в якому викладені обставини вчинення правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер так і в медичному закладі, рапортом інспектора поліції, іншими доказами.

Дослідивши вказані докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, оскільки водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому суд зважає на те, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність вимоги поліцейських та відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи. Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У зв`язку із викладеним суд вважає, що зазначена обставина не є такою, яка дає підстави для скасування постанови судді щодо ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що матеріали справи не містять даних щодо підтвердження правомірності зупинки працівниками поліції його транспортного засобу та те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено права на правову допомогу, не спростовує правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення його до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння була зафіксована за допомогою нагрудної камери працівників поліції, що узгоджується з нормами ст. 266 КУпАП та п.4, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008р. №1103 з наступними змінами. При цьому, відповідно до вимог п.п.4,8 зазначеного Порядку як огляд на стан сп`яніння так і відмова від проходження огляду фіксується за допомогою технічних засобів відеозапису.

Також суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що в долученому до матеріалів справи відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції та протоколі про адміністративне правопорушення відрізняється час вчинення адміністративного правопорушення. Так, на наданому суду відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. Із цього відеозапису вбачається те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння як за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі. При цьому суд звертає увагу на те, що вимога про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови. Із урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що наданий відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, розбіжності в часі в наданому відеозаписі та протоколі про адміністративне правопорушення не виключає факту вчиненого правопорушення. Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував того факту, що він дійсно був зупинений працівниками поліції того дня та щодо нього працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що того дня він вживав пиво.

Інші, наведені у апеляційній скарзі аргументи, не дають підстав для висновку про незаконність постанови судді в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2023 рокущодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька