Справа № 756/8179/23 Головуючий в суді І інстанції - Діденко Є.В.
Провадження №33/824/4040/2023 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 25 липня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податківневідомий, за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 25 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП та призначено їй стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення

серії ВАВ №262445 від 07.06.2023 року о 07 год. 55 хв. ОСОБА_1 знаходячись за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно чоловіка ОСОБА_2 , а саме: кричала, облила гарячою водою, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову, якою визнати її невинною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Скаргу обґрунтовує тим, що вищенаведений конфлікт виникає не вперше і підтвердженням цього був виклик нею поліції та надходження протоколу про адміністративне правопорушения серії ВАБ №890557 від 30.08.2022 року до Оболонського районного суду м.Києва, в якому правопорушником був ОСОБА_2 щодо вчинення насильства в сім`ї (справа №756/7621/22). Незважаючи на те, що дана справа була закрита на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, мотивуванням до закриття було, як зазначено у постанові суду, відсутність будь-яких додаткових доказів, окрім складеного протоколу про адміністративні правопорушення.

Крім того, звертає увагу, що розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулось по рішенню суду (справа №756/8424/22), і саме за заявою ОСОБА_1 .

Також, ОСОБА_1 у зв?язку з відсутністю матеріальної підтримки дітей з боку ОСОБА_2 була змушена звертатись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (справа №756/7650/22).

Всі ці обставини в сукупності підтверджують, що саме вона ( ОСОБА_1 ) у зв?язку з діями ОСОБА_2 була змушена захищати свої права та права своїх дітей.

Крім того, зазначає, що в той же день - 07.06.2023 року по даному конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з боку ОСОБА_1 також було здійснено виклик поліції та складено протокол про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП (справа №756/8178/23) і справа була призначена до судового розгляду на 15.08.2023 року.

Зауважує, що єдиним доказом, на який посилається Оболонський районний суду

м.Києва в постанові. що оскаржується у справі №756/8179/23, є висновок експертного дослідження №043-141-2023 від 07.06.2023 року, який подано ОСОБА_2 до Оболонського районного суду м. Києва.

Зазначає, що в даному висновку експертного дослідження не наведено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, і що він підготовлений для подання до суду.

Відповідно, даний висновок експертного дослідження №043-141-2023 віл 07.06.2023 року не може бути належним та допустимим доказом згідно до положень, що містяться в постанові Великої Палати Верховного суду від 18 грудня 2019 року №522/1029/18.

Також зазначає, що згідно з ч.1 ст.173-2 КУпАП вчиненням домашнього насильства є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як наводилось в поясненнях, наданих ОСОБА_1 , долучених до протоколу серіїВАВ №262445 від 07.06.2023 року та поясненнях, наданих в судовому засіданні, та викладених в оскаржуваній постанові Оболонського районного суду м. Києва від 25.07.2023 року, ОСОБА_1 під час конфлікту випадково облила ОСОБА_2 водою зі склянки, яку вона тримала у руках, і пила зранку, враховуючи, що ОСОБА_1 дану воду пила, то остання не могла бути окропом.

Також звертає увагу, що з боку ОСОБА_5 не було будь-яких звернень до медичної установи для надання медичної допомоги щодо порушень стану здоров?я, а було лише одне звернення з метою отримання експертного висновку, який ним було подано до Оболонського районного суду м.Києва, та який ліг в основу прийняття оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник підтримали доводи апеляційної скарги, пославшись на обставини. викладені у ній, і просили її задовольнити.

ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги та залишення без змін постанови, виходячи з наступних підстав.

Статтею 1 КУпАП визначено:

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено:

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП визначено:

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 23 КУпАП визначено:

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №262445 від 07 червня 2023 року, в ній викладені всі обставини і він підписаний ОСОБА_1 ;

- рапортами, з яких вбачається, що 07 червня 2023 року о 07:57 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 дружина облила гарячим окропом, швидка не потрібна, заявник ОСОБА_2 просить направити поліцію;

- поясненнями ОСОБА_2 , з яких вбачається, що у нього з дружиною ОСОБА_1 виник словесний конфлікт, під час якого дружина почала кричати на нього, морально тиснути та казати, що він не забезпечує фінансово, проте це не правда. Вказував, що в подальшому ОСОБА_1 вилила чай (окріп) йому в обличчя, а саме: ліве око та ліву частину грудної клітини. Зазначав, що протягом сімейного життя він завжди перебував під моральним насиллям від ОСОБА_1 ;

- висновком експертного дослідження №043-141-2023 від 07.06.2023 року, зробленим лікарем судово-медичної експертизи про те, що при судово-медичному дослідженні ОСОБА_2 мали місце тілесні ушкодження у вигляді опіків 1 ступеню, які відносяться до легкого тілесного ушкодження. Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок високотемпературного фактору та можуть відповідати вказаному терміну.

За ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Отже, статтею 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за спричинення тілесних ушкоджень.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вказує на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Гарантії статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод включають зобов`язання суддів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (Н. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їхню справу було ретельно розглянуто.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобов`язаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суомінен проти Фінляндії), § 36).

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до статті 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги суд не може прийняти до уваги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, зазначені нею порушення не є суттєвими та такими, що доводять невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого їй правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-1 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 25 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник