КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 372/3755/23

Суддя в суді першої інстанції: Проць Т.В.

Провадження № 33/824/4437/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участі секретаря судового засідання Котляр К.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Целікова Владілена Володимировича на постанову Обухівського районного суду Київської області від 22 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 22 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. (а.с. 34-35).

Не погодившись з вказаною постановою, 30 серпня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Целіков В.В. направив до суду апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 37-53).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначав, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказував, що для того, щоб вимагати від водія пройти огляд на стан сп`яніння, поліція має довести законність його зупинки. Відповідно до матеріалів справи працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 про причину зупинення, тобто не доведено порушення водієм ПДР та/або наявність законних підстав, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . У зв`язку з цим всі наступні вимоги поліцейських водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 зміст ст. 268 КУпАП та не вручено другий примірник протоколу. Відеозапис у матеріалах справи не є безперервним, тому такий доказ є неналежним.

Звертав увагу на те, що ОСОБА_1 заперечував вживання спиртних напоїв, чим фактично виразив незгоду з результатами огляду, у зв`язку з чим мав бути направлений до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду. Матеріали справи не містять жодних доказів щодо відмови ОСОБА_1 від огляду в закладі охорони здоров`я, що підтверджує неправомірність дій поліцейських та є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Також вказував на те, що матеріали справи не відповідають обставинам події, оскільки час зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення та час на відеозаписі відрізняється. Крім того, до матеріалів справи долучено відеозапис невідомого походження, оскільки у переліку доданих до протоколу документів він відсутній.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Целіков В.В. підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

ОСОБА_1 був сповіщений повідомленням його захисника - адвоката Целікова В.В. Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом про що у справі є докази, неявка прокурора за чинним законодавством України не перешкоджає розглядові адміністративної справи (а.с.57-60, 63-64).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Целікова В.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, результатом тесту «Драгер» (0,26 проміле), відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, поясненнями ОСОБА_1 , актом огляду водія на стан сп`яніння, направленням на огляд водія до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 1-8).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 484723 від 06 серпня 2023 року о 17.55 год. в м. Українка по вул. Юності, 1 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 211540, р.н. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння засвідчено на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» ALCOTEST 6810 прилад ARBL -0576 у встановленому законом порядку з відеофіксацією на нагрудну бодікамеру. Результат тестування 0,26 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАп (а.с. 2).

Вбачається, що ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення також підписаний поліцейським, який його склав та своїм підписом підтвердив, що ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

З огляду на вказане, доводи апелянта про те, що працівники поліції відповідно до ст. 63 Конституції України не ознайомили його з правами та обов`язками, передбаченими ст. 268 КУпАП, є безпідставними.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, які під час перевірки документів та спілкування з водієм виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти йому огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу або у закладі охорони здоров`я. На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер». Після отримання результату тесту 0,26 проміле працівник поліції роз`яснив, що цей результат перевищує встановлену норму та свідчить про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не заперечував щодо результатів тесту, не висловив жодних сумнівів у справності приладу «Драгер» (а.с. 8).

Згідно з наявним в матеріалах справи результатом тесту «Драгер» показник алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 0,26 проміле (а.с. 1).

Згідно з п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

В подальшому з відеозапису вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і під час ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом протоколу, він не висловлював жодних заперечень, підписав даний протокол, чек приладу «Драгер» з результатом огляду 0,26 проміле та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про його згоду з результатом огляду та змістом протоколу.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Апеляційний суд відхилив посилання захисника ОСОБА_1 - адвоката Целікова В.В., що він заперечував вживання спиртних напоїв, чим фактично виразив незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатом огляду, на підтвердження чого підписав чек приладу «Драгер» та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Оскільки ОСОБА_1 погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який був проведений поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, у поліцейських були відсутні підстави пропонувати водію проводити огляд в закладах охорони здоров`я.

Суд апеляційної інстанції відхилив посилання захисника апелянта на адвокатський запит та відповідь директора КНП ОМР «Обухівська БЛІЛ» від 22.09.2023 № 1075 про відсутність факту реєстрації медичних документах лікарні проходження огляду ОСОБА_1 з огляду на положення ст. 294 КУпАП, оскільки такі докази до суду першої інстанції не подавались. Крім того, за наявними у матеріалах справи доказами огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився працівниками поліції за допомогою технічного приладу «Драгер» на місці зупинки і ОСОБА_1 не заперечував щодо результатів тесту, не висловив сумнівів у справності приладу «Драгер» (а.с. 8, 61-62).

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Дії працівників поліції при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідають вимогам «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735.

Сукупність наявних у справі доказів дає підстави для висновку, що вказані докази беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також необґрунтованими є посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не може бути належним та допустимим доказом з огляду на його небезперерервність, оскільки у матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудної камери працівника поліції на компакт-диску, на якому зафіксовано всі події, а сам пропозицію працівника поліції пройти огляд і процес проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 4 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» (в редакції Закону № 2123-IX від 15.03.2022 року), під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Суд апеляційної інстанції перевірив та відхилив доводи апелянта на безпідставну зупинку його транспортного засобу із посиланням правову позицію Верховного Суду у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17 (адміністративне провадження № К/9901/15541/18), оскільки в іншій справі, яка переглядалась Верховним Судом, судами було встановлено, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем (водієм) ПДР України.

Натомість у цій справі, яка переглянута апеляційним судом, факт керування ОСОБА_1 належним йому автомобілем у стані алкогольного сп`яніння (0,26 проміле) встановлений належними і допустимими доказами.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови Обухівського районного суду Київської області від 22 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Целікова Владілена Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 22 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець