Справа № 342/1058/23
Провадження № 3/342/387/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдич Р.М., розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , який народився в с.Бовшів Галицького району Івано-Франківської області, жителя без реєстрації АДРЕСА_1 , згідно запису в паспорті зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, пенсіонера

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення було вчинено за наступних обставин.

25.08.2023 біля 18-00 год. ОСОБА_1 по вул.Франка в с.Серафинці Коломийського району, Івано-Франківської області керуючи транспортним засобом скутером Ямаха Базіо б/н відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Своїми діями він порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 після ознайомлення із правами під час розгляду справи, ствердив, що він дійсно 25.08.2023 керував скутером і після зупинки його поліцейськими відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі. Ствердив, що алкогольні напої ніколи не вживає тому і не хотів проходити огляд на стан сп`яніння. У зв`язку із чим вину не визнає. Ствердив, що має посвідчення водія з усіма категоріями.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис наданий працівниками поліції, приходжу до наступного висновку.

Частиною 2 статті 58 Конституції України визначено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №459577 від 25.08.2023 ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Ямаха Базіо б/н відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - працівником поліції із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлений ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів, які є в матеріалах справи, як і відсутні дані щодо оскарження дій працівників поліції та результатів такого оскарження.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, окрім його пояснень наданих під час розгляду справи, якими він підтвердив факт керування ТЗ і факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, доводиться, ще і даними які містяться в матеріалах справи, а саме:

- рапорті поліцейського де відображено інформацію: про зупинку ТЗ під керуванням ОСОБА_2 , який допустив порушення ПДР, оскільки керував скутером без мотошолома та не надав документи на право керування скутером; повідомлення водію про необхідність пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в нього були ознаки алкогольного сп`яніння;

- направленні на огляд та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів де зазначено про відмову водія від проходження огляду;

- даними постанови БАА № 980112 від 25.08.2023 в котрій зазначено про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адмінправопорушення 25.08.2023 біля 18-00 в с.Серафинці, відповідальність за які передбачена ч.ч. 1,2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП., чим також підтверджується про його перебування за кермом ТЗ в с.Серафинці по вул.Франка біля 18-00 год.

Даними DVD-R диску із відеозаписами події правопорушення, вчиненого водієм ОСОБА_2 , а саме де відображено:

- факт керування водієм Вільчиком скутером (мопедом) без мотошолому та зупинку його поліцейськими із повідомленням причини зупинки;

- факт спілкування поліцейських із водієм ТЗ, який спочатку вказував не свої анкетні дані, які в ході перевірки поліцейськими не відповідали дійсним, а вже коли поліцейські повідомили про можливість його затримання для встановлення його особи, вказав свої анкетні дані та не заперечував факту керування скутером із порушення ПДР, наголошуючи в агресивній формі викрикуючи в бік поліцейський, що він не зобов`язаний одягати мотошолом;

- також ОСОБА_2 ствердив, що має посвідчення водія дома;

- зафіксовано неодноразові пропозиції поліцейських водію пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_2 стверджував декілька разів про категоричну відмову від проходження огляду ;

- скористатись своїм правом на захист водій ОСОБА_2 не виявляв бажання;

- після оформлення протоколу поліцейським, водій ОСОБА_2 викрикував, що не буде підписувати протокол і читати його бо йому того не треба.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння , повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і його дії кваліфіковано правильно.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Слід зазначити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Адміністративне стягнення відповідно до ст. 23 КУпАП є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір у розмірі, визначеному п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9,33-35,40-1,130,221,251,266, 283-285, 294,307, 308 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу у розмір 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до державного бюджету судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Гайдич Р. М.