ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/5600/23

провадження № 3/0285/3885/23

03 жовтня 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України,

уродженки, зареєстрованої та яка проживає в АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (попереднє прізвище ОСОБА_3 ) ухиляється від виконання батьківських обов`язків, передбачених законодавством, щодо виховання та утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Так, під час обстеження працівниками сектору ювенальної превенції матеріально-побутових умов даної сім`ї по місцю проживання 01.09.2023 о 13 год. в будинку була виявлена антисанітарія, бруд, відсутня постільна білизна для дітей.

В судове засідання ОСОБА_2 не прибула, належної зацікавленості у розгляді справи не виявила. Її неявка в судове засідання, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи, і не надання суду будь-яких доказів на спростування своєї вини у вчиненні правопорушення, являється її свідомим волевиявленням.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів (п.1 ст.247 КУпАП України).

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей за диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП трактується як: ухилення ними від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дітей закріплені в Конституції України, Сімейному кодексі України, Законах України Про охорону дитинства, Про освіту. Аналіз приписів останніх дає змогу дійти висновку, що під невиконанням обов`язків щодо невиконання та навчання дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання та навчання неповнолітніх. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення підтверджується матеріалами справи про адміністративні правопорушення від 01.09.2023, зокрема:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №087496;

копіями свідоцтв про народження неповнолітніх дітей, матір`ю яких зазначена ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (на даний час у зв`язку з черговим одруженням змінила прізвище на ОСОБА_2 );

копією акту обстеження матеріально-побутових умов проживання будинку проживання сім`ї ОСОБА_2 з фотосвітлинами до нього.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки вони отримані у передбачений законом спосіб, уповноваженими особами, є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Оцінюючи надані докази, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 вчинила діяння, що підпадають під ознаки невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей, та її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП. За таких обставин, її слід визнати винною у вчиненні вищезазначеного правопорушення. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги: характер вчиненого правопорушення; особу ОСОБА_2 , яка безвідповідально відноситься до своїх батьківських обов`язків відносно своїх чотирьох дітей, що негативно впливає на розвиток їх особистості та шкодить їхнім інтересам; всі обставини справи в їх сукупності. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а тому приходжу до переконання, що виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нею нових правопорушень може бути досягнуто при призначенні їй покарання у виді штрафу, розмір якого визначено в межах санкції статті, яка їй інкримінується. Саме таке покарання є необхідним і достатнім, сприятиме можливій зміні поведінки винної особи, формування в неї відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З винної особи також належить стягнути судовий збір відповідно до ст.401 КУпАП.

Керуючись статтями 33-35, 280, 283, 284 КУпАП, ,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,

та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.

Стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави судовий збір в сумі 536,80 гривні.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин