Справа № 503/881/23
Провадження №3/503/684/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1732 КУпАП,

встановив:

15.07.2023 року близько 20.20 години ОСОБА_1 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ч.2 ст. 1732 КУпАП, знаходячись за місцем свого проживання, вчинив відносно свого брата ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого йому могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю, у зв`язку з чим ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 1732 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, що підтверджують відомості з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» про результат надіслання рекомендованого поштового відправлення № 340 із судовою повісткою про виклик, яке надсилалось на єдину відому суду адресу ОСОБА_1 , яка зазначена у змісті протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 762370 від 15.07.2023 року (а.с.2) та письмового пояснення ОСОБА_1 від 15.07.2023 року (а.с.4), які підписані ним без яких-небудь зауважень, зокрема правильності зазначення його адреси. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 762370 від 15.07.2023 року (а.с.2), який підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень викладених в ньому обставин; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 від 15.07.2023 року (а.с.5), в яких останній повідомив, що 15.07.2023 року у нього з братом ОСОБА_1 виник конфлікт, в ході якого останній висловлювався на його адресу нецензурною лайкою; копією постанови Кодимського районного суду Одеської області від 02.02.2023 року у справі № 503/66/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 20.01.2023 року у відношенні потерпілої матері ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1732 КУпАП, із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн (а.с.10-11), а також письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 15.07.2023 року (а.с.4), в яких останній визнавав обставини того, що 15.07.2023 року у нього з братом ОСОБА_2 виник конфлікт, в ході якого він висловлювався на адресу брата нецензурною лайкою та погрожував йому фізичною розправою, але реальних дій не вчиняв.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023 та від 26.07.2023 року № 451/2023, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915 ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX та від 27.07.2023 року № 3275-IX.

Також суд бере до уваги ту обставину, що притягненню ОСОБА_1 02.02.2023 року до адміністративної відповідальності в справі № 503/66/23 за вчинення 20.01.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1732 КУпАП передувало притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності Кодимським районним судом Одеської області:

- 17.07.2013 року в справі № 503/1391/13-п із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин за вчинення 13.07.2013 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП;

- 03.09.2020 року в справі № 503/959/20 із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 діб за вчинення 13.06.2020 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1732 КУпАП та інших адміністративних правопорушень;

- 02.08.2021 року в справі № 503/924/21 із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 діб за вчинення 02.07.2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1732 КУпАП та інших адміністративних правопорушень;

- 20.01.2022 року в справі № 503/77/22 із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 11 діб за вчинення 16.01.2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1732 КУпАП та інших адміністративних правопорушень;

- 14.06.2022 року в справі № 503/324/22 із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за вчинення 18.03.2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1732 КУпАП;

- 04.11.2022 року в справі № 503/1118/22 із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за вчинення 15.09.2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1732 КУпАП.

При цьому, в зазначених вище справах про адміністративні правопорушення потерпілою особою була мати ОСОБА_1 ОСОБА_4 , а сама кількість і періодичність згаданих вище правопорушень, які вчиняються у відношенні неї вже тривалий проміжок часу, який обчислюється роками, вказує на їх системний характер.

З урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, його вчинення в умовах воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на три доби.

У рішенні по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Turkey no. 33401/02 від 09.06.2009 року) Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також зазначив, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливішим є наявність з боку судової системи адекватного рішення у випадку тяжких проявів домашнього насильства.

Крім того, виходячи з положень ст. 391 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі, суддя під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Згідно ч.6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII (надалі за текстом Закон), кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до положень ч.1-2 ст. 28 Закону, суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які організовують та забезпечують проходження кривдниками таких програм.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою припинення вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства в подальшому, зміни його насильницької поведінки, формування нової неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, суд вважає за необхідне також одночасно вирішити питання в порядку ст. 391 КУпАП про направлення ОСОБА_1 на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст. 23-24, 32, 33-35, 401, 1732 ч.2, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП, ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1732 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 3 (три) доби.

Строк відбуття адміністративного арешту ОСОБА_1 рахувати з моменту його затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Направити ОСОБА_1 для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на 4 (чотири) місяці.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ч.8-9 ст. 28 Закону, у разі неявки для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за не проходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко