ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/434/23 Справа № 710/865/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Побережна Н. П. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кравченко М.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шполянського районного суду Черкаської області від 05 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 10 червня 2023 року о 00 год. 27 хв. ОСОБА_1 в м. Шпола по вул. Лебединській керував автомобілем Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі- ПДР).

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що суд не надав оцінки діям працівників патрульної поліції.

Посилаючись на законодавство про адміністративні правопорушення щодо порядку збирання доказів, складання протоколу про адміністративне правопорушення, вказує, що особа, стосовно якої складався протокол, погано розуміла мову, не читає та не пише українською, а тому не може в повній мірі сприймати та належним чином ознайомлюватись з протоколом та іншими документами.

Утім, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції порушено ст. 251, 256, 268, 266 КУпАП. Зокрема з відеозапису чітко видно, що ОСОБА_1 не володіє в достатній мірі українською мовою, той погано орієнтується в місяцях, зокрема не зміг одразу назвати місяць в якому народився, невірно називав адресу за якою проживає.

Окрім того ОСОБА_1 сказав поліцейському, який зачитував йому його права, що той швидко говорить і він нічого не чує.

З цього приводу вказує, що ОСОБА_1 закінчив школу у Вірменії, не закінчував навчального закладу на території України, не вивчав українську мову , його рідною мовою є вірменська, він не вміє читати та не пише українською мовою. Разом з тим письмові поясненнями ОСОБА_1 , склав поліцейський. В даних поясненнях міститься підпис ОСОБА_1 , який навіть прізвище своє написати не зміг, бо не знає як воно пишеться українською.

Також поліцейськими не роз`яснено права гарантовані ст. 63 Конституції України, які є ключовим правом на захист.

На відеозаписі видно, що ОСОБА_1 відмовляється підписувати пояснення які самостійно написав поліцейський, при цьому він навіть не розуміє, що має право не давати пояснень, тим більше не підписувати пояснення, зміст яких не може прочитати, бо йому це право ніхто не роз`яснив. На вказаному фрагменті чути також як ОСОБА_1 каже поліцейському що не буде писати прізвище в поясненнях бо не може його написати.

Також в обґрунтування апеляційних вимог, захисник посилається порушення поліцейськими положення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року.

На думку апелянта, дані порушення є істотним порушенням права особи на захист і не може оцінюватись лише як невиконання формальних вимог, бо гарантії та дотримання прав особи - це не про формальність, а про основу правової держави де втілюється принцип верховенства права, забезпечуються права і свободи людини, гарантується принцип недопустимості звуження існуючих прав і свобод людини.

У той же час, відповідно до досліджених відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що під час складення протоколу, перекладача працівниками поліції залучено не було.

Як на підставу для скасування постанови судді районного суду та закриття провадження у справі, захисник приводить правові позиції Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року, справа «Кускані проти Сполученого Королівства» від24 вересня 2002 року

Зауважує, що в матеріалах справи міститься чек драгера на якому погано читається інформація крім тієї, яка написана від руки поліцейського. Не видно ні дати, ні даних пристрою (таких як назва, заводський номер, назва виробника), що не дає можливості однозначно встановити чи Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, що міститься в матеріалах справи, видане саме на пристрій яким проведено огляд в дату складання протоколу.

Заслухавши пояснення захисника Кравченко М.О., яка підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на її доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №339435 від 10 червня 2023 року, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд визнає, що цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.

Результатами тестування за допомогою приладу Drager - результат тестування 2,01 ‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яким правопорушник погодився шляхом проставлення підпису, копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, поясненнями правопорушника ОСОБА_1 , згідно з якими той не оспорював фактичні обставини цього правопорушення.

Апеляційний суд визнає, що роздруківка тесту з використання спеціального технічного засобу є неналежної якості, адже частина фактичних даних цієї роздруківки є нечитаємою.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані, що поліцейський проводив огляд на стан алкогольного сп`яніння не за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810», а іншим засобом.

Тотожні доводи апелянта щодо поганого розуміння ОСОБА_1 української мови, що той не читає та не пише українською, внаслідок чого той потребував перекладача, якого працівники поліції не залучили, були розглянуті судом першої інстанції та обґрунтовано були відкинуті.

З цього приводу суддею районного суду, з посиланням на зміст відеозапису з нагрудних камер поліцейських, мотивовано відзначено, що працівниками поліції ОСОБА_1 згідно з вимогами ст. 268 КУпАП були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі і право користуватися послугами перекладача.

Разом з тим, в постанові, що оскаржується, вказується, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Він не був позбавлений права звернутися з заявою про те, що він не розуміє мови, якою проводиться оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та бажає користуватися послугами перекладача. Проте особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, таких дій не вчинила. Водночас, протягом всього періоду оформлення матеріалів ОСОБА_1 вільно спілкується з працівниками поліції, відповідає на запитання, виконує законні вимоги та з`ясовує наслідки своїх дій. Крім того, суд першої інстанції врахував, що згідно з паспортом ОСОБА_1 , той проживає в Україні з 2002 року, тобто понад 20 років.

Апеляційний суд зауважує, що в супереч доводам захисника, ст.ст. 254, 268 КУпАП не передбачає участь перекладача при складання протоколу про адміністративне правопорушення. За вказаними нормами особа, що притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи має право виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Так дійсно, згідно з відеозаписом, що зроблений з нагрудних відеокамер поліцейських, ОСОБА_1 просив поліцейських казати повільніше. Проте ці обставини не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.

У відповідності до цього відеозапису ОСОБА_1 з поліцейськими спілкувався російською мовою, та вони розуміли один одного. Отже слід визнати, що ОСОБА_1 безумовно розумів зміст вимог поліцейського щодо необхідності пройти ним огляд на стан алкогольного сп`яніння та пройшов його після того як його було інформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу.

Відсутність даних про роз`яснення ОСОБА_1 ст. 63 Конституції України, котра передбачає, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, не тягне за собою скасування постанови судді та закриття провадження, адже письмові пояснення ОСОБА_1 не єдиними та вирішальними доказами у цій справі.

Всупереч доводам апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Кравченка М.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Шполянського районного суду Черкаської області від 05 липня 2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук