БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2322/23 Провадження № 3/497/1152/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2023 року суддя Болградського районного суду Одеської області Висоцький Сергій Олександрович , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 12.03.2020 року органом 510119,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

02.10.2023 року о 23:30 годині прикордонним нарядом «Група реагування» в районі прикордонного знаку 0754/16 на відстані 500 м. до кордону на автодорозі м. Болгра с. Кубей було зупинено транспортний засіб «Таксі», в якому в якості пасажирів було зупинено та затримано двох осіб, в тому числі ОСОБА_1 , які незаконно поза пункту пропуску намагались перетнути державний кордон в напрямку Україна республіка Молдова.

За даним фактом помічником НВПС з АЮД-начальником групи старшим лейтенантом ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №265546 від 03.10.2023 року, із зазначенням, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.9 ЗУ «Про державний кордон України», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 02.10.2023 року із знайомим їхав на таксі в село ОСОБА_3 , а наміру перетинати кордон не мав та таких дій не вчиняв, зупинений автомобіль був посеред дороги з незрозумілих підстав.

Дослідивши надані матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частина 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України» перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

На підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення до матеріалів справи в якості доказів доадно Протокол про адміністративне затримання від 02.10.2023 року, рапорт начальника відділення інспекторів прикордонної служби від 02.10.2023 року з якого вбачається, що 02.10.2023 року о 23:30 годині прикордонним нарядом «Група реагування» в районі прикордонного знаку 0754/16 на відстані 500 м. до кордону на автодорозі м. Болгра с. Кубей було зупинено транспортний засіб «Таксі», в якому в якості пасажирів було зупинено та затримано двох осіб, в тому числі ОСОБА_1 , які незаконно поза пункту пропуску намагались перетнути державний кордон в напрямку Україна республіка Молдова. Будь-які інші докази відсутні.

Таким чином, всупереч вимог ст. 251 КУпАП, посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення не надано жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП в частині намагання перетнути Державний кордон, тобто не доведені обставини об`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 204-1, 221, 245, 247, 251, 252, 256, 265, 280, 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя С.О.Висоцький