П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2023 м. Бар Вінницької області

Суддя Барського районного суду Вінницької області Салдан Ю. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні із фіксуванням судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів за участі секретаря судового засідання Захарчук С. О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Васильчук Г. В., справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацевлаштованого, священнослужителя, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за місцем служби: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 24.06.1997 року Володимирецьким РВ УМВС України в Рівненській області, згідно з відміткою у паспорті особа має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

У С Т А Н О В И Л А :

26.06.2023 о 10 год. 45 хв. в м. Бар по вул. Лялі Ратушної водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння через прилад «Драгер Alcotest 6810» на місці зупинки відмовився. Також відмовився пройти огляд в КНП «Барська міська лікарня» Барської міської ради. Проводилась відеофіксанія на нагрудну бодікамеру №211836. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заперечив факт керування транспортним засобом.

Захисник у судовому засіданні висловила позицію, яку підтримав ОСОБА_1 , про те, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позиції зазначила, що наявними у матеріалах справи доказами не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а з відео вбачається, що останній був пасажиром, а не водієм. Крім того, не повідомлено причину зупинки, поліцейський не зупиняв транспортний засіб, а він сам зупинився у зв`язку із прибуттям на місце призначення. Заявила також, що поліцейський упереджено поставився до ОСОБА_1 , таке твердження ґрунтується на тому, що поліцейський пред`явив до нього претензії, що ОСОБА_1 є диверсантом. Зазначила також, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, оскільки не керував транспортним засобом і вважав таку вимогу незаконною. Вказувала, що поліцейський не встановив особу, яка є винною у вчиненні правопорушення, а з відеозапису не вбачається будь-якого адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 також зазначив, що була людина, яка його підвезла, ім`я цієї особи не назва, кому належить транспортний засіб йому невідомо. Також повідомив, що дій поліцейських з підстав упередженого ставлення до нього він не оскаржував, постанови про накладення адміністративного стягнення, яка додана до протоколу, не оскаржував.

Жодних інших клопотань, крім вказаного усного клопотання про закриття провадження у справі, ні захисник, ні ОСОБА_1 не заявили.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, які визначені статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Із статті 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 2,3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У судовому засіданні було повністю відтворено додані до протоколу відеозаписи. На вказаних відеозаписах зафіксовано, як по дорозі їде автомобіль з номерним знаком НОМЕР_2 , в салоні якого перебуває водій і один пасажир на передньому пасажирському сидінні. При повороті ліворуч на перехресті двох доріг водій не увімкнув світловий покажчик повороту за напрямком ліворуч. На відео видно, що пасажир був у головному уборі (кепці), а водій без головного убора. Після зупинки транспортного засобу поліцейський одразу підійшов до автомобіля зі сторони водія і заглянув у водійське вікно, при цьому після зупинки транспортного засобу автомобіль почав хитатися. Поліцейський, звертаючись до священнослужителя, запитав, що він робить, і куди він пересідає, і повідомив, що у поліцейського є камера. Після цього зі сторони пасажира вийшла особа в рясі священнослужителя без жодного головного убора (у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що це саме він на відеозаписі). Поліцейський запитав в ОСОБА_1 посвідчення водія і реєстраційний документ на транспортний засіб, на що останній зазначив, що нічого немає, факту керування транспортним засобом не заперечив. Поліцейський запитав, як він їде без документів, на що ОСОБА_1 відповів, що позичив машину та їде. На запитання поліцейського про прізвище, ОСОБА_1 своє прізвище не назвав, після чого поліцейський сказав: «Назвіть своє прізвище, може Ви диверсант». Після неодноразових запитань поліцейського про прізвище, ім`я, по батькові, ОСОБА_1 не назвав свої персональні дані, а почав розповідати, що його обікрали і є певна серйозна справа, і є певна тема, зазначив, що у нього є документи, просто він не хоче їх показувати. На запитання поліцейського, чому не хоче показувати документи, він відповів, що «це така тема специфічіска». Через кілька хвилин ОСОБА_1 назвав своє ім`я і пред`явив поліцейським посвідчення водія, на підставі якого поліцейський встановив його особу. В процесі спілкування поліцейський неодноразово висував ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, зазначав, що вбачає у нього ознаки сп`яніння (запах алкоголю), роз`яснив, що огляд можна пройти на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, а якщо не бажає пройти огляд на місці зупинки, то огляд можна пройти в лікарні, поліцейський роз`яснив, що у разі відмови від проходження огляду складається адміністративний протокол. Поліцейський також назвав ОСОБА_1 причину зупинки: водій не увімкнув покажчик повороту. На неодноразові вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідав, що проходити огляд не буде, бо не хоче. На уточнюючі запитання поліцейського, чому він відмовляється пройти огляд, ОСОБА_1 відповідав, що причиною відмови є небажання проходити огляд, бо він розуміє, що буде. У відповідь на неодноразові роз`яснення поліцейського про те, що у разі відмови настає адміністративна відповідальність ОСОБА_1 відповів, що розуміє, що настає відповідальність. Зафіксовано також, що ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу, зазначаючи, що він з ним не згоден, однак своєї позиції не мотивував.

Протягом усього часу відеозйомки ОСОБА_1 жодного разу не заперечив факт керування транспортним засобом, не вказував, що водієм була інша особа, клопотання про залучення в якості свідка іншої особи не заявляв, не оспорював законності вимоги поліцейського пройти огляд на тій підставі, що він не був водієм. Натомість неодноразово просив поліцейського просто роз`їхатися, забути про все, не складати протокол, що свідчить не про оскарження незаконності вимоги пройти огляд, як зазначала захисник, а про намір ухилитися від огляду і уникнути відповідальності.

Під час спілкування із поліцейським у ОСОБА_1 спостерігається нечітка вимова. Даними відеозапису також підтверджуються дані протоколу про те, що його поведінка не відповідала обстановці (зокрема, у відповідь на питання про персональні дані він розповідав про якусь певну справу і певну специфічну тему).

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 у суді факту керування транспортним засобом, що суд розцінює як обрану стратегію захисту, суд дійшов висновку, що вказаний факт підтверджується наявними в матеріалах справи доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №181145, даними дослідженого у судовому засіданні відеозапису, за якими під час неодноразових вимог поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння саме як водію транспортного засобу, ОСОБА_1 не оспорював факту керування транспортним засобом, і жодна присутня поруч з ним особа також не заявляла про те, що керував автомобілем хтось інший, з даних якого встановлено, що ОСОБА_1 вийшов з автомобіля після його зупинки зі сторони пасажирського сидіння, оскільки помінявся місцями з пасажиром одразу після зупинки.

Отже, даними відеозапису підтверджується, що у поліцейського були достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, що підтвердилося також і під час судового розгляду, і були підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння. Тобто, вимога поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння не була безпідставною. Відтак ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, зобов`язаний був пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

Даними відеозапису безсумнівно підтверджується, що ОСОБА_1 усвідомлено, розуміючи адміністративну відповідальність за це, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також відмовився проходити огляд у закладі охорони здоров`я.

З даних постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД №280071 від 26.06.2023, яку ОСОБА_1 у судовому порядку не оскаржував, в сукупності із даними відеозапису, встановлено, що причиною зупинки транспортного засобу було те, що водій порушив Правила дорожнього руху (пункт 9.2.Б), зокрема не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, що відповідає вимогам пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Крім того, згідно з пунктом 3 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Таким чином, не зважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується такими доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 26.06.2023 серії ААД № 181145, який складено уповноваженою особою інспектором СРПП Жмеринського РВП Матвієнком Д. Ю., з яких встановлено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за таке правопорушення. Заяви про упереджене ставлення поліцейського до ОСОБА_1 спростовуються даними відеозапису, з яких не встановлено підстав для висновку про упереджене ставлення чи безпідставність зупинки транспортного засобу;

- даними відеозапису на DVD-R диску №CMFP684WH03015857, які у сукупності з даними протоколу підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_2 , та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

В матеріалах справи також наявний заповнений бланк акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за змістом якого ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: «різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці», в акті зазначено, що ОСОБА_1 від огляду відмовився.

Крім того, до протоколу додано заповнений бланк направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким ОСОБА_1 зміг би скористатись для проходження огляду у медичному закладі, від якого останній відмовився.

За даними протоколу і відеозапису у ОСОБА_1 наявне чинне посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, а саме його високого ступеню суспільної шкідливості, особи порушника, його майновий стан, з огляду на безальтернативність санкції, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись частиною 1 статті 130, статями 245, 280, 283-285 КУпАП, статтею 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на користь держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, через Барський районний суд Вінницької області, протягом 10-ти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Юлія САЛДАН