Справа № 372/2394/23 Головуючий у І інстанції Висоцька Г.В.
Провадження № 33/824/4097/2023 Доповідач Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Кулініченка Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Обухівського районного суду Київської обалсті від 24 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 24 травня 2023 року о 13 год. 28 хв. біля магазину «Економ+» по вул. Б.Хмельницького, 68 в с. Германівка Обухівського р-ну керував транспортним засобом трактором «Булат-160 RK», б/н у стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, порушена мова. Огляд проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків на алкотестер «Драгер 6810», результат тестування - 2, 70 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом було залишено поза увагою те, що працівники поліції зупинили його без підстав, встановлених ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», зупинка його транспортного засобу була здійснена в порушення вимог закону, що вказує на неправомірність наступних дій працівників поліції - огляд його на стан алкогольного сп`яніння. Вказує, що судом залишено поза увагою те, що працівники поліції викликались для особи, яка хотіла сісти на трактор, тим самим відсутнє підтвердження правомірності дій працівників поліції щодо його зупинки. Також зазначає, що обов`язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення в даному випадку є встановлення факту керування особою транспортним засобом в стані сп`яніння на час зупинки працівниками поліції, що судом було залишено поза увагою. Вказує, що зазначені у протоколі ознаки сп`яніння не підтверджується відеозаписом. Крім того, апелянт вказує, що він заперечував дані алкотестера, втім така незгода на відео відсутня, що свідчить про вибірковість зйомки. Апелянт зазначає, що після його незгоди з результатом працівники поліції не відвезли його медичного закладу, так як знали, що він працює в лікарні, де була б підтверджено неправомірність його дій. Зазначає, що вказав, що він керував трактором біля магазину «Економ+», але на відео видно, що він перебуває на узбіччі дороги, де немає не одного магазину, що свідчить про не встановлення місця керування ним трактором. Крім того, зазначає, що ним до суду було подано довідку про стан здоров`я, якою встановлено, що у нього є захворювання, при яких обов`язкове прийняття щоденних ліків, які могли вплинути на стан його здоров`я, що судом та працівниками поліції було залишено поза увагою. Також апелянт звертає увагу, що у графі протоколу про роз`яснення прав, передбачених ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП його підпис взагалі відсутній, наявні у протоколі підписи не відповідають його підпису, так як даний протокол він підписував.

Заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП). Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керуванням транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №130026 від 24.05.2023; чеку з результатами приладу «Драгер» від 24.05.2023 року, яким підтверджено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння з позитивним результатом 2,70 ‰; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, яким підтверджено проходження огляду на місці зупинки із застосування спеціального технічного приладу «Drager» ALCOTEST 6810; рапорті, оформленим за результатом обробки заяви на службу «102»; відеозаписі портативного відеореєстратора, яким зафіксовано проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Як вбачається з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та після отримання результатів 2,70 проміле, не висловлював своєї незгоди з результатами та не наполягав на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я, а отже доводи апелянта про те, що він заперечував дані алкотестера є неспроможними.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що зупинка його транспортного засобу була здійснена в порушення вимог закону є безпідставними, оскільки згідно рапорту, оформленого за результатом обробки заяви на службу «102», надійшов виклик про те, що водій, яким в подальшому виявився ОСОБА_1 , на тракторі синього кольору в стані алкогольного сп`яніння біля магазину «Економ плюс», намагається рухатись далі.

Також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність доказів керування на час зупинки працівниками поліції, так як з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а в той момент коли його зупинили поліцейські, з`їхав на узбіччя.

Щодо доводів про не встановлення місця керування ОСОБА_1 трактором, то на службу «102» надійшов виклик про те, що ОСОБА_1 знаходиться біля магазину «Економ+» та рухається далі, де в подальшому був зупинений працівниками поліції. Натомість, з відеозапису вбачається, що саме щодо ОСОБА_1 проводився огляд на стан сп`яніння, з результатами приладу він був ознайомлений, будь-яких заперечень не виловлював та підписав чек з результатами огляду.

Не можуть бути взяті до уваги й доводи ОСОБА_1 про порушення його прав, оскільки протокол про адміністративне правопорушення із роз`ясненням останньому його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП він підписав без жодних зауважень.

Неспроможними є й доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо його стану здоров`я, оскільки це не впливає на подію керування останнім транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, яка відображена на відеозапису, і ця інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення останнім адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення, з урахуванням чого постанову судді Обухівського районного суду Київської обалсті від 24 липня 2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову суддіОбухівського районного суду Київської області від 24 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига