Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/383/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Бондаренко В. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Ковальової Н.Д., особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Тупало М.П., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.08.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.08.2023 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно постанови суд першої інстанції встановив, що водій ОСОБА_1 27.07.2023 о 00 год. 34 хв. в м. Бобринець по вулиці Промислова, 37, керував транспортним засобом Kia Sportage, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з постановою суду захисник адвокат Тупало М.П. просить скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує на те, що суд першої інстанції помилково зазначив, що працівнику поліції достатньо лише зазначити ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки протокол про вчинення адміністративного правопорушення не можуть бути визнані належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інше:-. доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується д: адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Як вбачається з протоколу серії ААД №281549, ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 працівником поліції зазначені: характерний запах з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, під час зупиню? зазначено лише почервоніння очей та характерний запах з порожнини рота, а в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зазначено: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява мова, відсутність конкретних і встановлених ознак сп`яніння ставить під сумнів законність вимог поліцейського про проходження огляду водія на стан сп`яніння, чи то на місці зупинки транспортного засобу, чи огляду в закладі охорони здоров`я.

Під час спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , на відеозаписі взагалі відсутні візуальні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 і суд в оскаржуваному рішенні на це не звернув увагу і не надав належної оцінки.

Вказує і на те, що під час всього спілкування від зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився, оскільки не довіряє працівникам поліції, які агресивно відносяться до нього після ДТП, яке скоїв його рідний брат, однак від проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я не відмовлявся.

Вказує і на те, що працівник поліції направлення на огляд в закладі охорони здоров`я із зазначенням причин для такого огляду не виписував і в матеріалах справи також відсутнє таке направлення.

Вказує і на те, що судом безпідставно визнано допустимим доказом у вигляді відеозапису, однак відсутність даних про технічні характеристики засобу фіксації за допомогою якого здійснено відеозйомку, роблять результати такої фіксації недопустимими.

Вказує і на те, що протокол працівниками поліції складався під час повітряної тривоги.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Тупало М.П., переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан

сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 281549 від 27.07.2023 (а.с.1), відеозаписом події (а.с.8), з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Допитаний в апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що 27.07.2023 о 00.34 год, у комендантську годину він їхав по вул. Промислова у м. Бобринець, повертаючись з поля, де заправляв трактор, а після того відвозив тракториста додому. Коли він їхав по трасі, на зустріч йому проїжджав автомобіль поліції, який розвернувся і почав рух за його автомобілем. Потім працівники поліції зупинили його автомобіль. Під час спілкування працівники поліції повідомили йому, що він неправильно здійснив розворот, хоча він його не здійснював. Вказали, що у нього вони вбачають ознаки сп`яніння, просили надати документи, однак він відмовився їх надавати. Також, говорили, що у нього з ротової порожнини чути запах алкоголю. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, він відмовився. Працівники поліції йому пропонували пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я у м. Кропивницькому, однак він також відмовився проходити такий огляд.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 281549 від 27.07.2023 вбачається, що водій ОСОБА_1 27.07.2023 о 00 год. 34 хв. в м. Бобринець по вулиці Промислова, 37, керував транспортним засобом Kia Sportage, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан

алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. (а.с.1)

З досліджених під час апеляційного перегляду справи відеозаписів події від 27.07.2023 вбачається, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб Kia Sportage, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 . Під час спілкування працівники поліції вказали, що вбачають у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували останньому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу останній відмовився. На неодноразові пропозиції поліцейського пройти такий огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 відповіді не надавав. Працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що такі дії водія будуть розцінюватися працівником поліції, як ухилення від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак відповіді від ОСОБА_1 на те, чи погоджується він пройти огляд у медичному закладі він так і не надав.

Тобто, вся поведінка водія ОСОБА_1 свідчила про те, що він відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Поліцейським роз`яснено водієві його права та обовязки, а також його відсторонено від керування транспортним засобом. Від отримання протоколу водій ОСОБА_1 відмовився.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Так, ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дані відеозапису дослідженого судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують на факт керування транспортним засобом Kia Sportage, державний номерний знак НОМЕР_2 водієм ОСОБА_1 та його відмови від проходження перевірки на предмет перебування його в стані алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгера, так і в закладі охорони здоровя.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтвердив, що на вимогу поліцейських пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я він відмовився.

Позиція апелянта, що на відео відсутні візуальні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , і суд першої інстанції не дав належної оцінки цьому на думку апеляційного суду є безпідставними та необґрунтованими.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до чинного законодавства, працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Матеріали справи не містять доказів того, що до водія ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необєктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення чинного законодавства працівниками поліції, або іншими особами, апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що працівниками поліції дотримані вимоги закону щодо засвідчення факту керування транспортним засобом та відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому твердження апелянта про зворотне не заслуговують на увагу.

Що стосується доводів апелянта про відсутність направлення на огляд за формою, визначеною Інструкцією № 1452/735 МВС, апеляційний суд зазначає, що підставою для складання поліцейським направлення на проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння в закладах охорони здоровя є попередня згода самого водія на проведення такого огляду, який згідно вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП проводиться за обовязкової участі поліцейського. Зібраними по даній справі доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_1 на місці його зупинки відмовився від проведення його огляду на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя, що підтверджується і переглянутим в апеляційному суді долученим до справи відеозаписом, а тому доводи апеляційної скарги з приводу того, що поліцейськими безпідставно не виписано направлення на огляд, є помилковими.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан спяніння у закладі охорони здоровя міста Кропивницький, а не у територіально найближчому закладі охорони здоровя - Бобринецькій ЦРЛ чи Компаніївській ЦРЛ, є безпідставні, оскільки останній відмовився від огляду в закладі охорони здоровя м. Кропивницький без пояснення причин, при цьому не виявив бажання на проведення медичного огляду в Бобринецькій ЦРЛ чи Компаніївській ЦРЛ.

Не заслуговують на увагу і твердження захисника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про серійний номер технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис, оскільки чинний КУпАП такої вимоги не містить (ст. 256 КУпАП). Ці вимоги стосуються лише випадків, передбачених ст. 283 КУпАП (зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення).

У силу вимог ст. 251 КУпАП доказом у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а отже дані відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Також суд зауважує, що сам по собі факт дії повітряної тривоги не звільняє водія від виконання покладеного на нього обовязку, встановленого пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, про необхідність переміщення в укриття в період дії сигналу повітряної тривоги, ОСОБА_1 побажань не висловлював.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу та спростовуються сукупністю даних, що містяться в матеріалах провадження.

Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, районним судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння.

При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини місцевий суд призначив ОСОБА_1 фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення адвоката Тупало М.П. про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення - адвоката Тупало М.П. залишити без задоволення, а постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційногосуду Ремез П.М.