КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Київ

Справа № 754/10945/22

Апеляційне провадження № 33/824/3413/2023

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №151739 01 листопада 2022 року о 12 годині 50 хвилин в м. Києві по пр. Лісовому, 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 09 червня 2023 року подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння нічим не підтверджується, лише суперечливими поясненнями свідків з якими у ОСОБА_1 виник конфлікт.

Вказує що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Зазначає, що працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, крім того відеозапис не містить фіксації відмови від проходження огляду.

У судовому засіданні 11 вересня 2023 року ОСОБА_1 просив скасувати постанову Деснянського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року, з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Зайцев О. В. у судовому засіданні доводи скарги підтримав, просив скасувати оскаржувану постанову. Зазначав, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані сп`яніння, такі обставини нічім не підтверджені.

Враховуючи положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст.7 КУпАПУкраїни ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним право-порушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у протоколі, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесені постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Суд першої інстанції визнаючи ОСОБА_1 виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виходив з того, що вислухавши пояснення учасників судового засідання, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що ОСОБА_1 дійсно 01 листопада 2022 року о 12 годині 50 хвилин в м. Києві по пр. Лісовому, 14, керував транспортним засобом KIA Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, та безумовно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у відповідному закладі охорони здоров`я, за наявності обґрунтованої підозри про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Зазначені висновки суду в повному обсязі підтверджуються відеозаписом, який міститься в матеріалах справи та який було переглянуто в судовому засіданні. Інших доказів, які б спростовували висновки суду, матеріали справи не місять та учасниками надані не були. Доводи захисника Малюги В.М. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що останній не вживав алкогольних напоїв, а також те, що працівники поліції не мали законних підстав наполягати на проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання, оскільки як з пояснень самого ОСОБА_1 , а також свідка ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а відповідно до переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що в поведінці та мові ОСОБА_1 вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, а тому у працівників поліції були обґрунтовані підстави запропонувати останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно п.п. а) п. 2.9 Правил дорожнього руху - водієві забороняється керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - є адміністративним правопорушенням, за яке передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, не тільки керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а й відмова від проходження огляду на стан такого сп`яніння - є адміністративним правопорушенням, за яке передбачена адміністративна відповідальність.

За вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У своїх діях поліцейський керується Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року).

Відповідно до п.2 Порядку - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:- запах алкоголю з порожнини рота;- порушення координації рухів;- порушення мови;- виражене тремтіння пальців рук;- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;- поведінка, що не відповідає обстановці.

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння (п. 1 розділу 9 Інструкції 2).

Згідно п. 3 Порядку та п. 6 Інструкції огляд проводиться двома способами: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши відеозапис, що надійшов на адресу суду 17 серпня 2023 року від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, вбачається що працівниками патрульної поліції у встановленому законом порядку не одноразово було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 ухилявся від надання будь-якої відповіді.

Такі дії водія є недобросовісними та свідчать про ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі належним чином зафіксована працівниками поліції на нагрудну відеокамеру, крім того працівниками поліції роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду та складання відповідного адміністративного протоколу за наслідками відмови.

Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку є самостійною підставою притягнення особи до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Доводи скарги, про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та вживання алкоголю після конфлікту що відбувся, суд не приймає, оскільки такі доводи є безпідставними та спростовані матеріалами справи, на відеозапису ОСОБА_1 не заперечує факту керування транспортним засобом, з відеозапису також вбачається ухилення водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд зазначає, що не зважаючи на те, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб, а були викликані працівниками мийки, які повідомили, що водій транспортного засобу перебуває в стані сп`яніння, з метою попередження вчинення тяжкого правопорушення водієм, та можливості ним в подальшому керувати транспортним засобом в стані сп`яніння, на переконання суду працівники поліції мали законні підстави запропонувати водієві пройти огляд, а оскільки той відмовився, в діях останнього є склад правопорушення, за вчинення якого він був притягнутий до відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що зводяться до незгоди ОСОБА_1 з висновками і постановою суду першої інстанції, та розцінюються апеляційним судом як намагання уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Судом першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наявних в матеріалах справи доказів апеляційний суд не вбачає.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП. Неправильного застосування норм матеріального права судом першої інстанції не встановлено.

Таким чином, доводами апеляційної скарги обставини, встановлені судом при розгляді справи, не спростовані, допущення порушень норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції за результатами апеляційного перегляду не встановлено.

За таких обставин, постанова судді Деснянського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

На підставівикладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Желепа О.В.