Справа № 304/1707/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
27.09.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Скрипченка Д. В.,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 серпня 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, українця, громадянина України,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Згідно з постановою, 28 серпня 2022 року, о 02.00 год, у місті Перечині, на площі Народній Ужгородського району Закарпатської області водій ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю як водія транспортного засобу марки «Мерседес Бенц 313», р/н НОМЕР_1 , вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, чим порушив вимоги п. 2.10. «є» Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Скрипченко Д. В., просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що строк пропущено через те, що копію оскаржуваної постанови отримав не ОСОБА_1 , а його дружина 04.09.2023, що підтверджується конвертом «Укрпошти». Окрім цього, на думку апелянта, постанова суду є незаконною, висновки, викладені в ній суперечать фактичним обставинам справи, тому її слід скасувати.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений через поважні причини, і лише на підставі клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, якщо його пропущено через поважні причини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення убачається, що оскаржувана постанова ухвалена 23.08.2023, що свідчить про те, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 02.09.2023 включно, однак оскільки це вихідний день, то строк на подання апеляційної скарги закінчується 04 вересня 2023 року.
З матеріалів справи також убачається, що апеляційну скаргу адвокат Скрипченко Д. В. подав безпосередньо до суду першої інстанції 21.09.2023, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови від 23.08.2023. З наявних у матеріалах справи відомостей убачається, що місцевий суд надіслав ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови у встановлений законом триденний строк 23.08.2023. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи, також убачається, що лист із копією оскаржуваної постанови було вручено особисто адресату.
Апеляційним судом не встановлено жодних поважних причин, через які ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Скрипченко Д. В. не подали апеляційну скаргу в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк (до 04.09.2023 включно).
Так, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про час та місце розгляду справи судом першої інстанції, у тому числі і 23.08.2023, про що свідчить наявна у матеріалах справи судова повістка від 12.07.2023, однак, ОСОБА_1 не був присутній у суді першої інстанції при розгляді справи, відомостей про поважність причин свого неприбуття до суду не надав, також не заявляв клопотань про відкладення судового засідання на інший день.
Можливість поновлення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує з тим, чи обставини, внаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 23.08.2023 є день її винесення, а не отримання її копії, і будь-яких підстав вважати, що такий строк ОСОБА_1 пропустив у зв`язку з поважними причинами, немає.
Враховуючи те, що адвокат Скрипченко Д. В. не посилається на конкретні причини, які перешкодили йому своєчасно подати апеляційну скаргу, апеляційний суд констатує, що підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення немає.
Існування будь-яких обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску адвокатом Скрипченком Д. В. строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено.
На які-небудь обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.
При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.
Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи те, що в клопотанні не наведено жодних переконливих обставин про поважність причин, які позбавили сторону захисту можливості оскаржити постанову судді у межах передбаченого законом строку, апеляційний суд доходить висновку про те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення від 23.08.2023, у зв`язку з чим, відсутні підстави для поновлення такого строку.
Тому, апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню адвокату Скрипченку Д. В., як особі, що її подала.
Приймаючи рішення про необхідність відмови адвокату Скрипченку Д. В., у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; що пропущений строк є значним; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску, а не з`являючись неодноразово на розгляд клопотання апелянт позбавив себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Подане адвокатом Скрипченком Д. В., клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Скрипченко Д. В., в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 23.08.2023,- повернути адвокату Скрипченку Д. В. з усіма доданими до неї матеріалами, як особі, що їх подала, а також надіслати йому копію постанови.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН