ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 615/933/23 Головуючий 1 інстанції Токмакова А.П.
Провадження № 33/818/929/23 Суддя суду апеляційної інстанції Курило О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Кайдашова В.С., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника на постанову Валківського районного суду Харківської області від 08.08.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Валківського районного суду Харківської області від 08.08.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень та застосовано до нього адміністративне стягнення:

- за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.;

- за ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3400 грн.;

- за ч.3 ст.172-20 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн.;

- за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.36 КУпАП застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок). на користь держави.

З постанови Валківського районного суду Харківської області від 08.08.2023 рокувбачається, що 19.05.2023 о 22:50 год. ОСОБА_1 по вул.Дружби в с.Вишневе Богодухівського (Валківського) району Харківської області, керуючи автомобілем Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , під час об`їзду службового патрульного автомобіля Пежо, д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв на узбіччі дороги, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, чим порушив п.13.3 ПДР України, в результаті чого здійснив боковий удар в ліву частину автомобіля РЕНО. Внаслідок ДТП т/з завдано механічних пошкоджень.

Крім того, 19.05.2023 о 22:50 год. ОСОБА_1 по вул.Дружби в с.Вишневе Богодухівського (Валківського) району Харківської області, керуючи автомобілем Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП зі службовим патрульним автомобілем Пежо, д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв на узбіччі дороги, залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10(а) ПДР України.

19.05.2023 о 22:50 год. ОСОБА_1 по вул.Дружби в с.Вишневе Богодухівського (Валківського) району Харківської області, керував автомобілем Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме стійкий запах з порожнини рота, почервоніння очей, неадекватна поведінка. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 та в КНП «Валківська ЦРЛ» відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

19.05.2023 о 22:50 год. ОСОБА_1 виявлений за кермом автомобіля Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вул.Дружби в с.Вишневе Богодухівського (Валківського) району Харківської області, в стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків в особливий період. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Кайдашов В.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Валківського районного суду Харківської області від 08.08.2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що не згодний з постановою суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що під час складання протоколу ОСОБА_1 було заявлено клопотання про бажання скористатись правовою допомогою, на що працівники поліції відповіли відмовою та продовжили складання зазначеного протоколу.

Просить звернути увагу, що співробітниками поліції до матеріалів справи не долучено жодного доказу на підтвердження факту керування транспортним засобом водієм.

Також зазначає, що посадова особа органу поліції не відсторонювала водія від керування транспортного засобу. Крім того, не надано акт про відсторонення водія від керування транспортним засобом.

Захисник вказує, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень та посилається на позицію Верховного Суду в рішенні №524/5741/16-а від 20.05.2020 р.

Наголошує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, щодо підстав зупинки транспортного засобу, що є порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності.

Також вказує, що відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду в найближчому закладі охорони здоров`я.

Вважає, що показання свідків у цій справі не можуть бути підтвердженням вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення з огляду на те, що їм невідомі обставини, що підлягають встановленню по цій справі.

На підставі вищевикладеного вказує, що провадження підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

У судове засідання з`явився захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Кайдашов В.С., який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Основним аргументом захисника є те, що відсутні належні докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ст.172-20 та ч.1 ст.130 КУпАП, тому зазначив, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції в цілому. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 дійсно міг бути у «незвичайному стані», але не керував транспортним засобом.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні ст.124, ст.122-4, ст.172-20 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.3 ст.172-20, ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на відомості, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД №010112, ААД №010113, ААД №010115 від 19.05.2023, ДНХ-2 №4592 від 20.05.2023 р., взяв до уваги рапорт поліцейського В.Жигилія від 19.05.2023 р. та поліцейського А.Кулика від 19.05.2023 р., показання свідків, допитаних в судовому засіданні за клопотанням захисника, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, розписку про передачу автомобіля матері ОСОБА_2 , яка зобов`язалася зберігати його до повного витверезіння ОСОБА_1 , військовий квиток серії НОМЕР_3 .

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника правопорушника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, приходить до висновку, щопостанову Валківського районного суду Харківської області від 08.08.2023 рокупотрібно залишити без змін, апеляційну скаргу необхіднозалишити без задоволення, виходячи з наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стосовно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, захисник не наводить жодних доказів, що спростовують вину його підзахисного. Крім того, ОСОБА_1 погодився з викладеними в протоколі про військове адміністративне правопорушення ДНХ-2 №4592 від 20.05.2023 р. обставинами, про що свідчить його підпис. При цьому в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 йому було роз`яснено суть адміністративного правопорушення, права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, але від дачі пояснень він відмовився, другий примірник протоколу отримав.

Апелянт нічим не підтверджує своє прохання скасувати постанову суду першої інстанції стосовно вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП. Вказує лише, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а перебував біля будинку. Тому в цій частині апеляційна скарга також не підлягає задоволенню.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу на Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - «Інструкція»), якою повинні керуватися патрульні поліцейські у випадку виявлення у водія ознак сп`яніння.

Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.7 Розділу І цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Відповідно до п.3, 4, 15, 16, 17, 18, 22 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Апеляційний суд вважає за необхідне наголосити, що протокол за ч.1 ст.130 КУпАП може складатися також внаслідок відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, неадекватна поведінка. З цього слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному в Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Так, під час перегляду відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського в порядку підготовки до апеляційного розгляду, встановлено, що співробітник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте його поведінка давала підстави вважати, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на те, що факт керування транспортним засобом доведений та не спростований, то ОСОБА_1 як водій, не мав підстав для відмови на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Працівники поліції, керуючись п.2.5 Правил дорожнього руху України мали процесуальні підстави для складання відповідного протоколу, в якому зафіксовано саме факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції також критично ставиться до доводів захисника з приводу того, що водій не був відсторонений від керування транспортним засобом в порядку ч.1 ст.266 КУпАП з огляду на таке.

Відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування.

З аналізу даної статті видається можливим зрозуміти, що з метою усунення небезпеки, що виникає при перебуванні за кермом водія у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами. Відсторонення водія від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільненні транспортного засобу від особи, яка ним керує, тимчасовому вилученні посвідчення водія, доставці транспортного засобу на стоянку чи спеціальний майданчик у разі необхідності.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що у останнього було тимчасово вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 18.11.2008 р. Крім того, ОСОБА_1 було видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_5 , що підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідкою капітана поліції ДОП СП ВП №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Олени Холіної про вилучення посвідчення водія.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що працівники поліції дотримались вимог ч.1 ст.266 КУпАП, тобто відсторонили водія від керування транспортним засобом, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився надати будь-які пояснення з приводу даних подій в протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явився, а його захисник не був присутній під час зупинки водія працівниками поліції та особисто не бачив подальший розвиток подій, тому не може стверджувати, що поліцейські не відсторонили водія від керування автомобілем. В такому випадку суд не може прийняти пояснення останнього в якості підтвердження порушення працівниками поліції вимог чинного законодавства України, оскільки дана обставина не доведена та ґрунтується на припущеннях самого захисника.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що способами, визначеними чинним законодавством, зокрема, звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, ОСОБА_1 не звертався. Внаслідок цього, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності та неупередженості дій працівників поліції.

Крім того, пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Поряд з цим, відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Так як рапорт працівника поліції є не єдиним доказом по справі, а вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які є логічними, послідовними та узгоджуються між собою, то доводи захисника про недоведеність не приймаються до уваги судом.

Враховуючи викладене, доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень не знайшли свого підтвердження. Так як рапорт працівника поліції є не єдиним доказом по справі,всі зібрані докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст.251 КУпАП.

Всі інші доводи захисника не знаходять свого підтвердження і спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.

Важливо наголосити, що низка рішень ЄСПЛ дійсно містить, розвиває та удосконалює підхід до обґрунтованості (вмотивованості) судових рішень.

До того ж, у пункті 34 рішення у справі «Шкіря проти України» (заява № 30850/11) ЄСПЛ повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватися виключно з огляду на обставини справи (див., наприклад, рішення у справах «Гарсія Руіз проти Іспанії» [ВП] (Garcia Ruiz v. Spain) [GC], заява № 30544/96, пункт 26, ЄСПЛ 1999-I, «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 25, від 18 липня 2006 року, «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява № 22750/02, пункти 42-47, від 15 листопада 2007року, та «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, пункти 18 і 19, від 07 жовтня 2010 року).

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.3 ст.172-20 та ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення за правилами накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, застосоване до ОСОБА_1 є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень і таким що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності і посилання апелянта на невідповідність висновків судді обставинам справи є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Валківського районного суду Харківської області від 08.08.2023 рокупо справі щодо ОСОБА_1 за ст.124, ст.122-4, ч.3 ст.172-20, ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника , залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило