справа № 754/3743/23 головуючий у суді І інстанції Зотько Т.А.
провадження № 33/824/3412/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17.000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Визначено, що строк позбавлення спеціального права ОСОБА_1 необхідно обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що посвідчує це право. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. на користь держави.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до суду першої інстанції.

У апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. просив оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

У обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що розгубився під час спілкування з поліцейськими. Визнає, що спочатку дійсно відмовлявся на камеру від огляду на стан наркотичного сп`яніння, не розуміючи повною мірою наслідків відмови. Наголошує, що коли усвідомив, що накоїв своєю відмовою, просив поліцейських припинити складати протокол та провести огляд на стан наркотичного сп`яніння. Натомість працівники поліції відмовилися везти апелянта до лікарів та сказали, що вже записали на відео відмову останнього від проходження огляду, роз`яснивши право самостійно звернутися до лікарні. Зазначає, що в подальшому самостійно пройшов огляд у лікарні, за результатами якого ОСОБА_1 є тверезим. Наголошує, що не є винним та просить суд не притягувати його до відповідальності. Пояснює, що більше не буде відмовлятися від проходження огляду у лікарні на вимогу поліції, бо тепер розуміє наслідки. Додатково зазначає, що судом першої інстанції було допитано свідка, який підтвердив, що ОСОБА_1 був готовий їхати до лікарні до складання протоколу. Вказує, що свідок є неупередженою особою.

У судовому засіданні апелянт та його представник апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на таке.

Згідно оскаржуваної постанови 03 березня 2023 року о 17 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Мілютенка, 18, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість мови, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру, своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.

Так, частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У доводах апеляційної скарги апелянт зазначав про те, що просив поліцейських припинити складати протокол та провести огляд на стан наркотичного сп`яніння. Натомість працівники поліції відмовилися везти апелянта до лікарів та сказали, що вже записали на відео відмову останнього від проходження огляду, роз`яснивши право самостійно звернутися до лікарні.

Однак, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції № 472254, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №152054 від 03 березня 2023 року, від пропозиції працівників патрульної поліції проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Окрім того, працівниками поліції озвучено водієві, які саме ознаки наркотичного сп`яніння вони у нього вбачають та роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду у встановленому законом порядку.

Жодних дій, спрямованих на висловлення бажання пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 не вчиняв як під час пропозиції працівників поліції, складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час ознайомлення водія зі змістом складеного працівниками поліції протоколу.

Також апеляційний суд бере до уваги, що у поясненнях, наданих ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №152054 від 03 березня 2023 року, останній також не вказував про бажання пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі чи про вчинення працівниками поліції дій щодо обмеження водія у реалізації такого права.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наданий до суду апелянтом консультативний висновок №023/284 суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги, зважаючи на те, що такий висновок виданий 04.03.2023, тобто вже після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для проходження такого огляду. Крім того, зі змісту висновку вбачається, що його було проведено з метою встановлення стану тверезості щодо вживання алкогольних напоїв, тоді як протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 152054 від 03 березня 2023 року відносно ОСОБА_1 складено у зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом доведена наявними в матеріалах справи доказами.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставою для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Поряд з цим, при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Отже, на думку апеляційного суду відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17.000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, визначено, що строк позбавлення спеціального права ОСОБА_1 необхідно обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що посвідчує це право, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. на користь держави- залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В.Березовенко