ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/1563/23

Провадження № 3/348/777/23

25 вересня 2023 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

На розгляд Надвірнянського районного суду надійшли матеріали від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 336595 від 27.06.2023 вбачається, що 27.06.2023 близько 18 год. 39 хв. ОСОБА_1 в м. Надвірна по вул. В.Великого, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу руху, та допустив зіткнення з транспортним засобом «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 13.3 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно належним чином, поштовим зв`язком.

За приписами ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що ОСОБА_3 відповідно до вимог ч. 1 ст. 277-2 КУпАП був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подав клопотання про відкладення розгляду справи, а тому з урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суддя, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, та оцінивши їх у сукупності приходить до наступних висновків.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз положень ст. 124 КУпАП дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналіз наведених норм закону, зокрема, положень ст.ст. 280, 251 КУпАП дає підстави для висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень ст. 283 КУпАП, яка повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

За змістом ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 3 ст. 7 КУпАП).

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч. 4 ст. 7 КУпАП).

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому диспозиція ст. 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, а саме на пункти Правил дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог саме пунктів ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 13.3 ПДР України, згідно якого під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , 27.06.2023 він на автомобілі «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в м. Надвірна по вул. Котляревського, по головній дорозі, та здійснював маневр повороту ліворуч на перехресті. В цей момент «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 , який на перехресті рухався прямо з головної на другорядну вулицю, не переконався у безпечності даного маневру, та не надав переваги в русі його автомобілю, який вже здійснював поворот та мав перевагу у русі, в результаті відбулось зіткнення (а.с. 3).

Вказані пояснення ОСОБА_1 узгоджуються зі схемою наслідків ДТП, яка міститься в матеріалах справи. Пошкодження транспортних засобів, зазначені в схемі, відповідають обставинам та механізму ДТП. Також зі смехи вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулось за смузі руху водія ОСОБА_1 . Вказана обставина, а також отримані пошкодження транспортних засобів свідчать про те, що водій ОСОБА_1 рухався по головній дорозі та вже здійснював маневр повороту ліворуч по головній дорозі, однак водій ОСОБА_2 , яка на перехресті рухалась прямо з головної на другорядну вулицю, та повинна була надати перевагу в русі водієві ОСОБА_1 , виїхала на перехрестя, при цьому не врахувавши дорожньої обстановки та не дотримавшись безпечного бокового інтервалу руху, врезультаті чого відбулась дорожньо-транспортна пригода (а.с. 2).

Вказані обставини підтверджуються також фотознімками з місця ДТП, на яких зображено, що транспортний засіб «Nissan Qashqai», яким керувала ОСОБА_4 , під час здійснення транспортним засобом «Volkswagen Transporter» маневру повороту лівору виїхав на перехрестя, та зіткнення відбулось на смузі руху транспортного засобу «Volkswagen Transporter». Також на фотознімках передні колеса транспортного засобу «Nissan Qashqai» стоять у напрямку прямо (а.с. 9-10).

Крім того вина ОСОБА_2 у вчиненні даної дорожнього-транспортної пригоди встановлена постановою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.09.2023, згідно якої судом встановлено, що 27.06.2023 о 18.39 год. в м. Надвірна по вул. В.Великого водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася бокового інтервалу, в результаті чого допустила зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , чим порушила вимоги п. 13.3 ПДР України.

За результатами розгяладу справи ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обставини, викладені в даній постанові суду, є встановленими та додаткового доказування не потребують.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Разом з тим матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що водієм ОСОБА_1 було допущено порушення вимог п. 13.3 ПДР України, внаслідок чого сталося зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Між тим, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.ст. 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.

В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цього правопорушення.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надав орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи в їх сукупності, суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 у справі щодо порушення ним вимог п. 13.3 ПДР України, і як наслідок зіткнення з транспортним засобом «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 , не доведена поза розумним сумнівом, оскільки відсутні беззаперечні, належні та допустимі докази як на підтримку такої версії.

Таким чином, у ході дослідження доказів, виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, судя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.