Справа № 136/1453/23
провадження №3/136/480/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Рипюк Т.П., захисника Щавінського К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Липовець справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №312368 від 30.07.2023 встановлено, що 30.07.2023 о 18:19 год, в с. Нова Прилука по вул. Травнева, буд. 57, Вінницького району, Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, почервоніння очей, не розбірлива мова, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак з`явився його захисник - адвокат Щавінський К.С., який пояснив, що ОСОБА_1 дійсно в той день 30.07.2023 вживав алкоголь у свого товариша, куди приїхав на автомобілі. Так як він був у стані алкогольного сп`яніння, то вирішив залишити автомобіль та піти додому пішки. З цією метою він сів в автомобіль, щоб забрати свої особисті документи. В цей час до нього підійшли працівники поліції та стали вимагати надати документи та пройти огляд на стан сп`яніння. Від огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився так як автомобілем не керував і підстав для такого огляду не було. Він декілька разів намагався довести цей факт до відома працівників поліції, але вони не взяли його доводи до уваги. Свою вину не визнає і дії працівників поліції вважає неправомірними.

В судовому засіданні захисником Щавінським К.С., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, мотивоване тим, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, що підтверджують факт Керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Суд, вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Суд зауважує, що згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється із суворим додержанням законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. В силу вимог ст. 256 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з оглядуна диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП, за якою обвинувачується ОСОБА_1 зі сторони особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративні правопорушення, слід було надати суду належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування. А саме, що ОСОБА_1 будучи особою, що керує транспортним засобом, при наявності ознак алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд зауважує, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

На підтвердження обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, особа уповноважена на складання протоколів про адміністративні правопорушення надала суду:

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вони підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також наявність у нього ознак такого сп`яніння. Разом з тим, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 вони не підтвердити т а не могли підтвердити, оскільки були запрошені в процесі оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де вказано, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: почервоніння очей, тремтіння пальців рук, нерозбірлива мова, запах алкоголю з ротової порожнини, від огляду відмовився;

- довідку начальника ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, відповідно до якої ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягався, посвідчення водія отримував;

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, де було зафіксовано, що працівник поліції знаходиться біля автомобіля, який стояв на узбіччі і вказує на порушення водієм ПДР, а саме порядку ввімкнення покажчиків повороту. Потім працівник поліції попросив водія надати документи для перевірки. Чоловік, який назвався ОСОБА_1 знаходився в автомобілі на місці водія. Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій відмовився. Після цього були запрошені свідки, в присутності яких водій повторно повторив відмову від проходження огляду. Далі на відео зафіксований процес складання матеріалів про адміністративне правопорушення. В ході спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції він не підтверджує факт керування автомобілем, а навпаки вказав, що автомобілем не керував. В ході спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 цей факт взагалі не з`ясовується. Крім того, на самому початку відео працівники поліції вказували факт порушення ПДР водієм, однак матеріали справи не містять будь-яких відомостей чи документів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за це порушення, що також ставить під сумнів факт керування ним автомобілем.

Вивчивши вказані матеріали судом встановлено, що вони не містять будь-яких належних та допустимих доказів, на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем. Сам факт перебування особи в автомобілі на місці водія не може свідчити про здійснення руху та керування транспортним засобом, оскільки до матеріалів справи не долучено будь-яких інших доказів на підтвердження цього. На відеозаписі та у поясненнях свідків не задокументовано цього, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності заперечує цей факт.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» за №14 від 23.12.2005 року, роз`яснено судам, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який рухається своїм ходом, суду не надано.

Зазначене виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, які ставляться у вину особі та складають склад адміністративного правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення та обставин які було встановлено в ході судового розгляду судом є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, дослідивши усі матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В силу вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 156, 245, 247, 251, 265, 283, 284, 194 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду протягом 10-ти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено

Повний текст судового рішення складено 25.09.2023.

Суддя О.Д. Іванець