Житомирський апеляційний суд
Справа №289/433/23 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Александрова Дмитра Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 04 квітня 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 04 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 19.02.2023 о 19 год. 30 хв. по вул.Великій Лутовецькій, в с.Лутівка, Житомирського району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме, нагрудний персональний відеореєстратор. Своїми діями порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що матеріали справи не містять доказів керування ним автомобілем, оскільки після зупинки такого він сидів на пасажирському сидінні позаду, а тому, є безпідставними звинувачення поліцейських щодо пересідання ним з водійського сидіння на пасажирське. Проходити огляд на стан сп?яніння він відмовився, бо не керував транспортним засобом. Наявні у матеріалах справи пояснення від імені ОСОБА_2 написані поліцейським, а не нею, оскільки не схожі на її підпис та почерк, тим паче, їй було добре відомо, що автомобілем він не керував. Суд першої інстанції безпідставно проігнорував його клопотання про виклик та допит її в якості свідка. Насправді автомобілем керувала ОСОБА_2 на його прохання і він не хотів її наражати на протокол, оскільки остання не має водійських прав, а тому, почував свою провину, що попросив її підвести його після вживання ним алкоголю. Після зупинки автомобіля поліцейськими ОСОБА_2 пересіла з водійського сидіння на пасажирське, а він весь час перебував на задньому пасажирському сидінні та не керував автомобілем. Вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не підтверджується наявними доказами, оскільки такі, як керування ним транспортним засобом, відсутні.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення від 19.02.2023 вбачається, що ОСОБА_1 19.02.2023 о 19 год. 30 хв. по вул. Великій Лутовецькій, в с.Лутівка, Житомирського району, керував транспортним засобом «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме, нагрудний персональний відео реєстратор. Своїми діями порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 19.02.2023, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився (а.с.2);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими ознаками: хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова (а.с.4);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП Радомишльської лікарні від 19.02.2023 (а.с.5);

розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с. 6, 6 зворот);

поясненнями громадянки ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки рф волгоградської області, перебуває у декретній відпустці, проживає в АДРЕСА_1 ) від 19.02.2023, відповідно до яких остання пояснила, що перебуваючи у подруги, зателефонувала своєму знайомому ОСОБА_3 , щоб той її підвіз додому. Близько 19 год 45 хв вона чекала ОСОБА_4 на зупинці громадського транспорту в с.Лутівка біля сільської ради. Сівши в автомобіль марки «Таврія», номерний знак НОМЕР_1 , побачила, що ОСОБА_4 приїхав в нетверезому стані, але так, як їхати їй було не далеко, погодилася. Виїхавши на вулицю поблизу СТО їх зупинили працівники поліції. (а.с.7);

рапортом поліцейського СРПП ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області М.Бистрицького, згідно якого, рухаючись по вул. Велика Лутовецька, було виявлено транспортний засіб ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , який мав механічні пошкодження передньої лівої частини автомобіля, а саме, пошкодження переднього бамперу, капоту, крила лакофарбового покриття та розбитий показник повороту. Було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб згідно ст. 35 п.1 пп.3 для встановлення причетності водія у вчиненні ДТП. Зупинивши транспортний засіб, дана подія відразу фіксувалася на нагрудний відеореєстратор. Водій транспортного засобу відмовився надавати будь-які документи, що посвідчують його особу, не надав реєстраційного талону на транспортний засіб та посвідчення водія. Пізніше було встановлено особу водія, ним виявився ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водій відмовився проходити будь-який огляд на стан сп`яніння (а.с.3);

рапортом поліцейського СРПП ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області А.Стадченка, згідно якого під час складання адміністративних матеріалів, дана подія фіксувалася на нагрудний відеореєстратор, однак, у зв`язку з програмним забезпеченням та технічними особливостями бодікамери, на ній не можливо змінити час, тому вважати правильний час, який вказаний в матеріалах справи (а.с. 11);

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №106994 від 19.02.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125, ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с.10);

наявними в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що працівниками поліції зупинений автомобіль «ЗАЗ». Після того, як працівники поліції підійшли до транспортного засобу, у ньому на передньому пасажирському сидінні перебувала жінка, а на задньому, як виявилось у подальшому, ОСОБА_1 . Працівник поліції повідомив, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, створив аварійну обстановку, а коли автомобіль зупинили, він з сидіння водія перемістився на заднє пасажирське. ОСОБА_1 зазначав, що транспортним засобом ні він, ні його знайома не керували, а їх підвозила інша особа, яка десь поділася. При цьому відеозапис не містить даних про те, що автомобіль після його зупинки хтось покидав. Під час спілкування з працівниками поліції водій перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовлявся надавати будь-які документи на вимогу поліцейських. В подальшому ОСОБА_1 беззаперечно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як із застосуванням спецзасобів, так і у закладі охорони здоров`я, наполягаючи на тому, що водій покинув автомобіль, а він не керував транспортним засобом. Також відеозапис свідчить, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу про адміністративне правопорушення, постанови про накладення адміністративного стягнення та інших документів (а.с. 12).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а таким керувала ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

В суді апеляційної інстанції було задоволено клопотання ОСОБА_1 , яке містилось в апеляційній скарзі, про допит свідка ОСОБА_2 , явку якої, як зазначив ОСОБА_1 , до суду забезпечено. Проте, під час з`ясування особи свідка, виявилось, що ним є ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка рф волгоградської області, яка проживає в АДРЕСА_2 , перебуває у декретній відпустці). Тому, ОСОБА_1 заявив клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_5 , посилаючись на те, що не знав її анкетних даних, але зазначив, що саме вона перебувала в автомобілі в якості водія на його прохання, оскільки він вживав спиртні напої.

Свідок ОСОБА_5 , в суді апеляційної інстанції пояснила, що 19.02.2023 відпочивала разом зі своїм знайомим ОСОБА_1 . Він випив, і вона запропонувала йому його підвезти. Хоча посвідчення водія у неї не має, але вона його вмовила, він сів ззаду, коли їх зупинила поліція, вона пересіла на пасажирське сидіння. Вони були лише удвох в автомобілі. З поліцією вона не спілкувалася і письмових пояснень не давала. Хто така ОСОБА_2 вона не знає.

В той же час будь-яких даних про підробку працівниками поліції пояснень, наданих від імені ОСОБА_2 , які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом, матеріали справи не містять. Доказів, що такі дії працівників поліції були предметом оскарження або звернення до правоохоронних органів, ОСОБА_1 суду не надав, а з наявного відеозапису не можна достеменно встановити, чи саме ОСОБА_5 перебувала разом з ОСОБА_1 на місці події. Будь-яких інших клопотань, зокрема про допит в якості свідків поліцейських, які були на місці події, ОСОБА_1 та його захисник не заявляли.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №106994 від 19.02.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП. Така постанова є чинною та є належним доказом підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Доводи ОСОБА_1 про те, що йому не було відомо про існування вказаної постанови, а тому він позбавлений був можливості її оскаржити, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який зачитав ОСОБА_1 зміст постанови на місці зупинки, проте від підпису у ній він відмовився. Будь-яких яких перешкод у оскарженні даної постанови, як і дій працівників поліції у ОСОБА_1 не було.

Наявні у матеріалах справи письмові докази узгоджуються з відеозаписом із нагрудної камери поліцейського. Такими доказами об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання у апеляційній скарзі на різницю у часі, який вказаний у протоколі та на відеозаписі, не спростовує наявність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 . Крім того, матеріали справи містять рапорт, складений працівником поліції у день складення протоколу, який пояснює обставини розбіжності у часі технічними особливостями бодікамери (а.с. 11).

Слід зазначити, що ОСОБА_1 висував декілька версій подій, зокрема: на місці зупинки він повідомляв, що належним йому транспортним засобом керувала інша особа, а він та його знайома були пасажирами, в апеляційній скарзі зазначав, що транспортним засобом керувала ОСОБА_6 , а під час апеляційного розгляду вказав, що за кермом автомобіля перебувала свідок ОСОБА_5 . Проте таку його поведінку та не визнання ним факту керування транспортним засобом, суд розцінює як спосіб захисту, направлений на уникнення відповідальності. Пояснення свідка ОСОБА_5 суд не приймає як належний доказ та розцінює ці покази як такі, що спрямовані на сприяння уникнення відповідальності ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. Таким доводам суд першої інстанції надав належну оцінку, яка не потребує додаткового правого аналізу.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 04 квітня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич