Справа № 351/1437/23
Провадження № 3/342/323/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Андріюк І.Г., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його адвоката Петрички О.Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка отримана від Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає по АДРЕСА_1 , працює у Снятинському районному суді,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До провадження судді Андріюк І.Г. справа №351/1437/23 (провадження) №3/342/323/2023 надійшла 20.07.2023.

ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння за наступних обставин.

ОСОБА_1 , 14.06.2023 року о 23.21 год у м.Снятин по вул.Січових Стрільців, 65 кермував транспортним засобом марки «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці та у медичному закладі, відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання 03.08.2023, ОСОБА_1 не з`явився, його адвокат Петричка О.Є. подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання, пояснивши зайнятістю в інших справах Снятинського районного суду.

У судовому засідання 12.09.2023 ОСОБА_1 , якому роз`яснено його права згідно ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, вину у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав, просить провадження у справі закрити з підстав, вказаних у клопотанні. Зазначив, що протягом останнього часу його неодноразово та, як він вважає, безпідставно зупиняли працівники поліції, тому його поведінка під час зупинки транспортного засобу та складанні протоколу 14.06.2023 зумовлена цим. Вказав на те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не відмовлявся, проте хотів такий пройти у присутності адвоката, що не було забезпечено працівниками поліції.

Адвокат ОСОБА_1 Петричка О.Є. просив провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, акцентувавши увагу на тому, що направлення ОСОБА_1 до медичного закладу є неналежним доказом, оскільки не містить серії та номера протоколу про адміністративне правопорушення. Також вважає, що поведінка ОСОБА_1 була абсолютно адекватною та відповідала обстановці. Крім цього, ОСОБА_1 не було роз`яснено прав та обов`язків, передбачених ст.263 КУпАП, хоча про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1 та його адвоката Петричку О.Є., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів зміцнення законності.

Так, відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Надані суду матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, містять:

протокол про адміністративне правопорушення ААД № 420563 від 14.06.2023;

направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до КНП Снятинська ЦРЛ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 14.06.2023 (23:32 год);

письмове пояснення ОСОБА_1 від 15.06.2023;

розписка до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №420563 про відсторонення від керування транспортним засобом від 15.06.2023;

постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7168688 від 15.06.2023;

витяг з ІПНП щодо ОСОБА_1 ;

диск з відеозаписом з цифрової нагрудної відеокамери (без номера) CammPro 1826R2;

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється, як основне джерело доказів.

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 420563 від 14.06.2023 ОСОБА_1 , 14.06.2023 року о 23.21 год у м.Снятин по вул.Січових Стрільців, 65 кермував транспортним засобом марки «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці та у медичному закладі, відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За даними протоколу ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про розгляд справи в суді, що засвідчено його підписом у протоколі.

Дані ОСОБА_1 , згідно протоколу, встановлено на підставі посвідчення водія у мобільному застосунку «Дія», НОМЕР_2 , тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом не видавався.

У графі протоколу «пояснення особи по суті порушення» вказано, що такі додаються на окремому аркуші.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою інспектором взводу 2 роти ДУПП в Івано-Франківській області ДПП із заповненням реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, та підписаний ним та ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 поставлено у вину відмову від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до положень пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, для встановлення наявності в діяннях особи складу зазначеного адміністративного правопорушення підлягає доказуванню не лише факт перебування особи в стані сп`яніння, а й факт керування особою транспортним засобом, та її відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом досліджено відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис з цифрової нагрудної відеокамери працівників поліції складається з трьох дисків. При перегляді дисків №1 та №2 (запис №3 та №4) судом встановлено, що 14.06.2023 о 23.22 год зафіксовано рух працівників поліції на службовому автомобілі та зупинку водія ОСОБА_1 , особу якого в подальшому встановлено на підставі посвідчення водія у мобільному застосунку «Дія», який керував транспортним засобом марки «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 за порушення п.2.9 в Правил дорожнього руху України (неосвітлений номерний знак у темну пору доби), про що водія відразу було повідомлено працівником поліції.

На запитання працівника поліції про вживання алкоголю ОСОБА_1 відповів: «Ні, не вживав, на роботу їду». На пропозицію працівника поліції щодо готовності пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння о 23:24 год погоджується, о 23:25 год водієві ОСОБА_1 передають для проведення огляду за допомогою приладу "Драгер" запаковану трубку та він запитує працівника поліції про дзвінок; о 23:28 год працівник поліції повторно запитує ОСОБА_1 про проходження огляду чи відмову від проходження такого, останній, відповідає: «…я не відмовляюсь..», при цьому трубку не продуває та продовжує розмовляти по телефону; о 23:29, 23:30 год працівник поліції знову пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", назвавши номер тесту, пояснює наслідки відмови від проходження тесту, проте ОСОБА_1 продовжує телефонувати, зазначаючи, що не відмовляється проходити тест, проте такий не проходить. Працівник поліції знову пояснює ОСОБА_1 , що у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим вчергове о 23:32 год пропонує пройти тест на місці, та останній о 23:32:22 год відмовляється, вказавши, що потребує адвоката.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не пам`ятає щодо згоди чи відмови пройти огляд стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу.

Також о 23:32, 23:33 год працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів: «…прийде адвокат, буде з Вами говорити, чекаю адвоката». О 23:40 год працівник поліції зачитав ОСОБА_1 зміст направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та о 23:41, 23:42 знову запитує ОСОБА_1 щодо готовності проїхати до медичного закладу, на що ОСОБА_1 відповів: «очікую адвоката, я не відмовляюсь, я знаю свої права, я готовий пройти огляд». При цьому працівник поліції роз`яснює, що на адвоката можна зачекати у медичному закладі.

Протягом всієї розмови з працівником поліції ОСОБА_1 продовжує сидіти на водійському сидінні та відмовляється виходити з салону автомобіля, мотивуючи тим, що чекає на адвоката. О 23:43 год працівник поліції повідомляє, що буде складати протокол за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову від проходження огляду у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповідає: «адвокат буде за дві хвилини, адвокат буде за п`ять хвилин», при цьому продовжуючи розмову по телефону та повідомивши, що він не має причин виходити з автомобіля. О 23:45 год працівник поліції знову повідомляє ОСОБА_1 про складання протоколу за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд зауважує, що працівник поліції роз`яснював ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у медичному закладі, оголошував зміст протоколу та порядок його розгляду у суді, одночасно зачитавши права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, на що ОСОБА_1 відповів: «я знаю свої права», а тому посилання адвоката Петрички О.Є. щодо нероз`яснення його клієнту прав при складанні протоколу є надуманими та спростовуються наведеним вище.

Щодо незабезпечення працівником поліції можливості ОСОБА_1 скористатись правовою допомогою адвоката при складанні протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП суд зауважує, що останній під час зупинки транспортного засобу постійно перебував на телефонному зв`язку із адвокатом, про що підтвердив також у судовому засіданні, та суд вважає, що йому була забезпечена реальна можливість ознайомитися зі змістом висунутого обвинувачення з метою організації ефективного захисту своїх інтересів, чим він в подальшому і скористався, уклавши договір про надання правової допомоги із адвокатом Петричкою О.Є., тобто право ОСОБА_1 на захист не порушено.

Доцільно акцентувати, що право користуватися юридичною допомогою адвоката, яке передбачено ст.268 КУпАП, виникає у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та справа щодо якої розглядається у суді, а тому дії ОСОБА_1 , який огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі поставив у залежність від участі його адвоката при проведенні такого, не є правомірними, оскільки водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як це передбачено Правилами дорожнього руху України.

Крім цього, ОСОБА_1 була забезпечена реальна можливість скористатись своїми процесуальними правами та розпорядитись процесуальними обов`язками з метою захисту своїх інтересів, зокрема: прийняти рішення щодо згоди/відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціалізованому медичному закладі; ознайомитися зі змістом висунутого обвинувачення, надати письмові пояснення та заперечення щодо висунутого обвинувачення та дій працівників поліції; отримати копію протоколу про адміністративне правопорушення, тощо.

Таким чином, з долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів з нагрудних відеокамер інспекторів патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 на законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу Алкотестера «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу відмовився, на вимогу про проведення такого огляду у відповідному медичному закладі своїми діями продемонстрував таку відмову, продовжуючи сидіти у своєму транспортному засобі та вимагаючи залучення адвоката, при цьому відмовляючись вийти з салону автомобіля для доставки його працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`янінння.

Суд вважає досліджений відеозапис таким, що підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно, на власний розсуд, приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Згідно протоколу та долучених до матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП Снятинська ЦРЛ, складеного о 23:32 год 14.06.2023 року, у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, що давало працівнику поліції законні підстави пропонувати водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з допомогою газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі, на що він відмовився.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно п.1, 4, 5, 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкції), відповідно до якої водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вимога працівника поліції, за наявності у останнього підстав вважати особу такою, що керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України, передбачає обов`язок водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вимога працівників поліції пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була аргументованою, вмотивованою та ґрунтувалась на правових підставах, оскільки у працівника поліції були реальні підстави вважати, що він, як водій транспортного засобу, перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, однак він відмовився, про що свідчать долучені до матеріалів провадження направлення на огляд водія транспортного засобу, дані відеозапису.

Таким чином, дії ОСОБА_1 щодо відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння містять склад правопорушення та мають наслідком складання протоколу з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності за відмову пройти такий огляд.

Відповідно до вимог ст. ст. 265-2, 266 КУпАП у разі виявлення особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, поліцейські зобов`язані вчинити дії, які унеможливлюють подальше керування цією особою транспортним засобом.

Відповідно до п. 1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно доданої до матеріалів справи розписки від 15.06.2023 ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом та передав керування ним ОСОБА_2 .

Щодо доводів адвоката Петрички О.Є., що направлення на огляд водія є неналежним доказом, оскільки не містить даних серії та номера протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає такі надуманими, оскільки направлення містить дані водія транспортного засобу, який направляється на огляд, номер посвідчення водія, виявлені ознаки сп`яніння, що узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення та даними відеозапису.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, є порушенням вимоги п. 2.5 ПДР України та утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення саме за відмову від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.

Доцільно зауважити, що адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом водієм у стані алкогольного сп`яніння, покликана унеможливити реальну небезпеку, спричинену керуванням такою особою транспортним засобом та уникнути тяжких наслідків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів, поза розумним сумнівом, свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медзакладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи з наданих суду матеріалів справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Досліджені судом докази узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, приймає до уваги те, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння створює небезпеку для руху, та за таких обставин до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції статті.

Відповідно до ст. 40- 1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40- 1, ч.1 ст. 130, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до державного бюджету 536,80 гривень судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст постанови складено 18.09.2023.

Суддя Андріюк І.Г.