Єд. унік. № 243/128/23
Провадження № 3/243/193/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2023 року

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Батальону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2023 року о 20 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 на 670 км А/Ш М03 Краматорського району, керуючи транспортним засобом Audi 80 н/з НОМЕР_2 , з с. Семенівка в напрямку с. Долина при виникненні перешкод для руху не вчинив заходів для зменшення швидкості руху або до зупинки, внаслідок чого скоїв наїзд на перешкоду (бетонний блок), транспортний засіб та бетонний блок отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим порушив п. 12.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Крім того, 02 січня 2023 року о 20 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 на 670 км А/Ш М03 Краматорського району, керував транспортним засобом Audi 80 н/з НОМЕР_2 , рухався з с. Семенівка в напрямку с. Долина з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння шкіри обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового розгляду був неодноразово повідомлений належним чином, у тому числі шляхом отримання телефонограми, надав право представляти свої інтереси адвокату Скоробогатько В.Ю., про поважність причин неявки суд не повідомив.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Враховуючи, що ОСОБА_1 достовірно був обізнаний про дату і час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно себе, але до суду в черговий раз не з`явився, надавши право представляти свої інтереси представнику, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності ОСОБА_1 та за участі його представника, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП та не порушує гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому, поведінку ОСОБА_1 , яка виразилась в нехтуванні та зловживанні своїми правами на особисту участь в судовому засіданні, та численні заяви адвоката про відкладення розгляду справи, суд розцінює як намагання останніх створити тяганину в розгляді справи за для уникнення відповідальності ОСОБА_1 .

Представник правопорушника - адвокат Скоробогатько В.Ю. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що жодних доказів факту керування 02.01.202 року ОСОБА_1 транспортним засобом AUDI80 реєстраційний державний номер НОМЕР_2 поліцейськими в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не надано. На оптичному диску, наданому до суду поліцією, як доказ, та на якому знаходяться електронні файли, відсутній цифровий підпис особи, яка є автором, а тому відеозаписи, які на ньому знаходяться, не можуть бути самостійними належними та допустимими доказами. Матеріали справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення ААБ №296195, не містять відомостей про номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назву камери. Також вважає письмові пояснення свідків неналежними доказами.

Суд, вислухавши доводи та заперечення адвоката Скоробогатько В.Ю., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив наступне.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз вищевказаних норм законодавства доводить суду, що законодавець чітко визначив вичерпний перелік підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 130 КУпАП і кожна ця обставина як окрема так і у сукупності з іншими є по суті складовою адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимогами п. 12.3. Правил дорожнього руху передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно диспозиції ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні зазначених вище адміністративних правопорушень підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 279624 від 02.01.2023 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 296195 від 02.01.2023 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; схемою місця ДТП від 02.01.2023 року та відеозаписами, які додано до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Вказані докази у своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованих адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винність останнього у його скоєнні.

Вищевказані докази, на переконання суду, є належними, обґрунтованими, допустимими, узгоджуються між собою, а також, зі змістом протоколів та наданими до суду матеріалами справи, і підтверджують обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Заперечення адвоката Скоробогатько В.Ю. суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду розглянув справу № 158/1606/20 зазначив, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення - тілесних ушкоджень учасникам ДТП завдано не було.

Таким чином, в даному випадку підстави для проведення огляду на визначення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння виникло у працівника поліції не по факту події ДТП, а в ході фіксування наслідків ДТП і після виявлення в останнього ознак алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та почервоніння шкіри обличчя.

Суд не приймає до уваги заперечення адвоката щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки матеріали справи не містять жодних відомостей про перебування в салоні автомобіля AUDI80 реєстраційний державний номер НОМЕР_2 чи на місці ДТП інших фізичних осіб, крім ОСОБА_1 .. Як видно з відеозапису, доданого до протоколу та дослідженого в судовому засіданні, ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції підтверджує факт керування транспортним засобом AUDI80 реєстраційний державний номер НОМЕР_2 , погоджується зі схемою ДТП та підписує її. На обґрунтування відмови пройти медичний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 зазначає, що дуже поспішає і йому треба вже їхати у справах. Аналізуючи вищевказані фактичні обставини у справі суд вважає очевидним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом AUDI80 реєстраційний державний номер НОМЕР_2 .

Заперечення адвоката про те, що на відео файлі відсутній цифровий підпис, суд також оцінює критично, оскільки таке засвідчення не передбачене ст. 266 КУпАП. На думку суду відсутність засвідчення електронним цифровим підписом відеозапису не спростовує відображені на ньому події, які повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Доводи адвоката Скоробогатько В.Ю., з посиланням на позицію Верховного Суду висловлену в постанові від 27 червня 2019 року по справі № 560/751/17 щодо неналежності письмових пояснень свідків, суд вважає необґрунтованими, оскільки у вищезгаданій справі, яка розглядалась за правилами КАС України працівниками поліції була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка оскаржувалась позивачем в суді, а не протокол про адміністративне правопорушення.Слід зазначити, що постановою водія одразу притягують до відповідальності. Протокол лише фіксує порушення, а питання про винуватість чи невинуватість вирішує суд.

Суд також зазначає, що під час оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, відомості щодо наявності свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Зазначене повністю зіставляється з положеннями п. 1 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року», у відповідності

з якими, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

Складання письмових пояснень працівником поліції зі слів не забороняється законом, крім того, як видно з тексту пояснень, свідки власноруч зазначили, що пояснення з їх слів записані вірно, ними прочитані, доповнень, зауважень не мають, після чого підписали зазначені пояснення. У вказаних поясненнях міститься дата та підписи, достовірність даних, викладених щодо обставин подій та справжність їх не викликають у суду ніяких сумнівів.

Заперечення адвоката щодо не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення технічних характеристик та назви технічного засобу, за допомогою якого було здiйснено вiдеозапис, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Положення ст. 256 КУпАП, які регулюють зміст протоколу про адміністративне правопорушення, а також Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 не вимагають зазначення засобу відеофіксації саме у протоколі про адміністративне правопорушення.

Належними є докази, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відеозаписи, що містяться у матеріалах справи, підтверджують обставини, які підлягають доказуванню та узгоджуються із сукупністю інших досліджених доказів, були здійснені на підставі п. 1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, у відповідності до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, були долучені до протоколу та надані до суду, то, виходячи із положень ст.251 КУпАП, вони є джерелом належних доказів, у тому числі й факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

За вищевказаних обставин суд відмовив у задоволенні клопотання адвоката Соробогатько В.Ю. щодо допиту свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судовому засіданні. Суд також приймає до уваги, що адвокатом не наведено будь якого належного обґрунтування необхідності допиту вказаних свідків.

Доводи адвоката про відсутність письмового направлення водія на огляд до медичного закладу, як такі, що безумовно свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі, судом не приймаються, оскільки відсутність письмового направлення не може бути підставою для визнання всієї процедури проходження огляду на стан сп`яніння такою, що проведена з порушеннями чинного законодавства.

Надані матеріали справи у повному обсязі підтверджують факт пропонування працівником поліції ОСОБА_1 пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, що за своїм змістом та правовою визначеністю вже є усною фіксацією готовності працівника поліції супроводити правопорушника до медичного закладу, тобто направленням.

Клопотання адвокат Скоробогатько В.Ю. про зупинення провадження по справі у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу, на думку суду, не є обґрунтованим за наступних підстав.

Нормами діючого КУпАП не передбачена можливість зупинення провадження по справі.

У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Оскільки інші кодекси України, зокрема, Кримінальний процесуальний кодекс України, містить відповідні правові норми, тому при розгляді даного питання підлягає застосуванню аналогія закону.

Відповідно до ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 296195 зазначено місце роботи ОСОБА_1 . військова частина НОМЕР_1 . Проте, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження цього факту. Не надано таких доказів і самим ОСОБА_1 чи його адвокатом. При цьому, ОСОБА_1 не позбавлений можливості користуватися мобільним зв`язком, про що свідчить факт отримання ним телефонограми.

Саме по собі посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на військову частину, як на місце роботи ОСОБА_1 , не свідчить про те, що останнього було саме призвано для проходження військової служби за призовом під час мобілізації та не виключає можливості існування трудових правовідносин.

За вказаних обставин суд розцінює поведінку захисника як чергове намагання створити по справі тяганину та відмовляє у задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі.

Таким чином, провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за вищевказаними статтями КУпАП.

За вищевказаних обставин суд вважає клопотання захисника про закриття провадження по справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення необґрунтованим та відмовляє у його задоволенні.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч.6 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Разом з тим, згідно ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Матеріалами справи встановлено, що правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, було вчинено 02.01.2023 року, тобто на момент розгляду справи судом 18.09.2023 року, минуло три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю

При обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини вчинених правопорушень, особу правопорушника, а саме те, що він є працездатним, ступінь його вини, майновий стан, те, що умисні протиправні дії правопорушника за ч.1 ст. 130 КУпАП свідчать про підвищену суспільну небезпеку та про небезпеку для інших учасників дорожнього руху, приходить до переконання, що за ч.1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення на думку суду буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 536,80 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 124, 130, 280, 283-284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на рахунок отримувача: UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, рахунок отримувача: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков