Справа № 276/1354/23
Провадження по справі № 3/276/815/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Бобер Д.О. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, інвалідності не має, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.130 ч.1, ст. 122-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення-,

В С Т А Н О В И В :

17.07.2023 року до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області надійшли матеріали адміністративного правопорушення з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №229208 (справа №276/1354/23) та протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 229209 (справа №276/1355/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП.

Вказані справи, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передані на розгляд судді Бобру Д.О.

Відповідно до статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З врахуванням викладеного, суддя вважає за доцільне об`єднати вказані вище справи.

Відповідно до розділу ІІІ п. 6 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 № 814 у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Таким чином, об`єднаній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП необхідно присвоїти номер №276/1354/23.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №229208 від 07.07.2023 ОСОБА_1 07.07.2023 року о 21 годині 15 хвилин в смт. Нова Борова по вул. Пушкіна керував автомобілем КІА Sorento, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожного руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 229209 від 07.07.2023 ОСОБА_1 07.07.2023 року о 21 годині 15 хвилин в смт. Нова Борова по вул. Пушкіна керуючи автомобілем КІА Sorento, д.н.з. НОМЕР_2 на вимогу працівників поліції про зупинку т/з завчасно подану за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольорів та подання звукового сигналу, не зупинявся, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожного руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.122-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП не визнав та суду пояснив, що 7 липня 2023 року біля 9 години вечора перебував в смт. Нова Борова поблизу магазину «економмаркет», де він відчув погіршення стану здоров`я, йому стало зле, у зв`язку з чим він не міг доїхати додому транспортним засобом, а тому попросив раніше знайому йому ОСОБА_2 , яка проходила поряд довезти його додому до вул. Привокзальної, на що остання погодилася. ОСОБА_1 їхав на передньому пасажирському сидінні, під час поїздки він чув якийсь шум та сигнали, проте так як йому було дуже погано він не звертав на це жодної уваги. Коли вони доїхали до його будинку ОСОБА_1 пішов до дому, де випив ліки, а ОСОБА_3 пішла до себе до дому. Десь через півтори години, коли він був у себе в дома до нього зателефонував знайомий ОСОБА_4 , який покликав його на вулицю поговорити, і коли він вийшов на вулицю, то відразу під`їхали працівники поліції, які посадили його в службовий автомобіль та почали складати якісь документи, від підписання яких він відмовився.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила пояснення ОСОБА_1 та пояснила, що дійсно 07.07.2023 на прохання ОСОБА_1 , який на вигляд мав проблеми із здоров`ям, відвезла його до дому в смт. Нова Борова, керуючи належним ОСОБА_1 автомобілем, та під час того як вони їхали її почали переслідувати поліцейські, однак, оскільки у неї не було водійських посвідчень, хоча вона раніше вже керувала транспортними засобами, вона злякалася, не стала зупинятися на їх вимогу та змогла втекти від патрульного автомобіля. Доїхавши до будинку ОСОБА_1 вона залишила його з автомобілем, а сама пішла до себе до дому.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що в липні цього року у після обідню пору перебував в смт. Нова Борова, рухаючись на власному автомобілі Ауді по вул. Пушкіна почав автомобіль КІА Соренто сірого кольору, який повільно рухався по дорозі та коли він його обганяв раптово змінив напрямок руху вліво у його сторону, створивши аварійну ситуацію. В цей час свідок побачив за кермом автомобіля КІА раніше йому не знайому дівчину, а також побачив як позаду за 200 метрів поліцейський автомобіль Шкода включив проблискові маячки та почав наздоганяти автомобіль КІА. Свідок також вирішив поїхати за ними щоб з`ясувати причину такого різкого маневру, разом з ним в автомобілі перебував його знайомий ОСОБА_5 . Проїхавши певну відстань свідок обігнав поліцейський автомобіль, який почав відставати від автомобіля КІА, та звернув на іншу вулицю щоб перегородити дорогу вказаному автомобілю, проте втратив його з поля зору. Свідок зазначив, що за кермом автомобіля КІА перебувала саме дівчина, а не ОСОБА_1 , якого він раніше знав, а в поліцейському автомобілі, що переслідував КІА, знаходився ОСОБА_6 та ще одна поліцейська, ім`я якої не знає. Після того як він втратив з поля зору автомобіль КІА він почав телефонувати ОСОБА_1 щоб з`ясувати чи це його автомобіль і чому він дає іншим особам його в користування, які не вміють їздити по правилам дорожнього рух, проте ОСОБА_1 спочатку трубку не брав, а пізніше сам перетелефонував та попросив його під`їхати до нього до дому і він йому все розповість. Під`їхавши до будинку ОСОБА_1 останній сів до його автомобіля та в цей же час під`їхав поліцейський автомобіль Шкода, який переслідував автомобіль КІА, працівники поліції посадили до службового автомобіля ОСОБА_1 та кудись поїхали. Свідок також пояснив, що в цей же день близько 23 години до нього під`їжджав поліцейський ОСОБА_6 , який хотів взяти у нього пояснення про те, що автомобілем КІА керував ОСОБА_1 , проте він пояснив йому, що бачив за кермом саме дівчину, а не ОСОБА_1 .

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Сидорчук М.В. в судовому засіданні просив справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, а саме відсутності факту керування ОСОБА_1 07.07.2023 о 21 годині 15 хвилин в смт. Нова Борова по вул. Пушкіна транспортним засобом КІА Sorento, д.н.з. НОМЕР_2 .

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх та незаперечних доказах.

Із наданих до суду матеріалів про адміністративне правопорушення слідує, що доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1, ст. 122-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за обставин, зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, не підтверджується належними та допустимими доказами. Надані матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори в Україні», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Так, 20.02.2019 року Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рамках справи №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Разом з тим, з дослідженого відеозапису не вбачається факту керування ОСОБА_1 автомобілем та його зупинку працівниками поліції, навпаки з дослідженого судом відеозапису вбачається, що працівники поліції, переслідуючи автомобіль КІА Sorento вказують, що ним керує особа жіночої статі, а ОСОБА_1 не вказував, що саме він та коли керував цим транспортним засобом.

Разом з тим, допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 вказала, що саме вона у той день керувала транспортним засобом КІА Sorento, що фактично підтвердив свідок ОСОБА_8 , показання яких відповідає даним відеозаписів.

Працівники відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Тетерук А.А. та ОСОБА_9 , якими проводилось переслідування транспортного засобу та складення адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 на виклик суду для допиту їх як свідків не прибули, про поважність причин неявки суд не повідомили, показання інших свідків не спростували.

Свідок ОСОБА_10 , пояснення якого долучено про протоколу про адміністративне правопорушення на виклик до суду не прибув, його явку відділенням поліції № 4 Житомирського РУП, як органом яким складалися адміністративні матеріали та на який згідно ст. 251 КУпАП покладено обов`язок збирання доказів, в судове засідання не забезпечено. З огляду на викладене, письмові пояснення вказаного свідка в частині керування транспортним засобом безпосередньо ОСОБА_1 судом до уваги не беруться, оскільки вони не підтвердженні ним в судовому засіданні та суперечать як показанням свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 так і відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

За вказаних обставин, ініційована працівником поліції процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як особи, яка не керувала транспортним засобом, є безпідставною та незаконною, а відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння за таких обставин не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису з фіксацією обставин події, працівниками поліції не було задокументовано, обгрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, частиною 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП суд прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, частиною 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 33, 245, 247, 251, 252, 256, 291, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справи №276/1354/23 та №276/1355/23 про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130, частиною 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єднаній справі відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130, частиною 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення присвоїти номер №276/1354/23.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, частиною 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Повний текст постанови складено 14.09.2023.

Суддя: Д.О. Бобер