ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2023 Справа №607/15995/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Ромазана В.В.

з участю секретаря Івашків О.М.

представника органу пробації Довгополої М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі подання заступника начальника Тернопільського районного відділу філії Державної Установи «Центр пробації» у Тернопільській області щодо вирішення питання про давність виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2019 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , якого постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2019 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 (сто двадцять) годин суспільно корисних робіт ,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальникаТернопільського районного відділу філії Державної Установи «Центр пробації» в Тернопільській області Довгопола М.М. звернулася до суду з поданням щодо вирішення питання про давність виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2019 року відносно ОСОБА_1 .

У поданні зазначено, що 23 серпня 2019 року постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт. Матеріали стосовно порушника ОСОБА_1 надійшли на виконання доТернопільського районного відділу філії Державної Установи «Центр пробації» в Тернопільській області 18 жовтня 2019 року. Порушник не з`являється до органу пробації та не ознайомлений з умовами та порядком відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт. Зазначає, що з часу надходження на виконання постанови суду відносно ОСОБА_1 , уповноваженим органом з питань пробації проводились розшукові заходи, однак встановити місце перебування (проживання) порушника не вдалося. Згідно інформації, отриманої 15.08.2023 із Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області МЮ України Західного міжрегіонального управління, станом на 01.08.2023 за ОСОБА_1 числиться переплата по аліментах в розмірі 182 грн. Тернопільським районним відділом проведено ряд додаткових розшукових заходів щодо встановлення місця перебування (проживання) порушника. Згідно відповіді на електронний запит Держаної прикордонної служби, ОСОБА_1 виїхав закордон 30 листопада 2021 року. Просить вирішити питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку з закінченням строків давності виконання судового рішення.

Представник Тернопільського районного відділу філії Державної Установи «Центр пробації» в Тернопільській області в судовому засіданні подання підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у ньому.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, заяв та клопотань до суду не подавав.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами, що визначено ст.298 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2019 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Вказана постанова набрала законної сили та прийнятаТернопільським районним відділом філії Державної Установи «Центр пробації» в Тернопільській області до виконання.

Порушник не з`являється до органу пробації та не ознайомлений з умовами та порядком відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Згідно ч.1 ст.303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст.9 Конституції України,ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення КУпАП не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Натомість, дані строки, передбачені в КК України, а саме, ст.80 регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно ч.1 цієї статті особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) 3 роки у разі засудження до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі за злочин невеликої тяжкості; 3) 5 років у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше 5 років за тяжкий злочин; 4) 10 років у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше 10 років за особливо тяжкий злочин; 5) 15 років у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше 10 років за особливо тяжкий злочин.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання, і відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 3, ч.4 ст.80 КК України).

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідно до принципу верховенства права давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт згідно норм КУпАП не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному праві, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано - 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Отже, строк давності виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт не повинен перевищувати двох років.

Як встановлено судом, постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 від 23 серпня 2019 року, не виконана.

Виходячи із викладеного та неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відповідно до ст.303 КУпАП, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 183-1, 303, 304 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Подання заступника начальника Тернопільського районного відділу філії Державної Установи «Центр пробації» у Тернопільській області щодо вирішення питання про давність виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2019 року відносно ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , звільнити від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення призначеного постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2019 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяВ. В. Ромазан