Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/324/23
Провадження № 3/670/196/23
ПОСТАНОВА

11 вересня 2023 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Мамаєв В.А., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, дітей на утримані не має, інвалідом не являється, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2023 року до Віньковецького районного суду Хмельницької області надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання 11.09.2023 року свідок ОСОБА_2 , не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомленим про день, час та місце судового засідання, що пітверджується розпискою від 06.09.2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 272 КУпАП на виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з КУпАП та інших законів України.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка б регулювала наслідки неявки у судове засідання свідка, хоча обов`язок явки свідка у судове засідання передбачений ч. 2 ст. 272 КУпАП.

Разом з цим, згідно із ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р. №475/97-ВР ратифіковано вказану Конвенцію.

Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 року. Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено у рішеннях ЄСПЛ у справах: «Лучанінова проти України» від 09.06.2011р. та «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальним для цілей застосування Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП. З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу законодавства України та усталеної практики ЄСПЛ, при визначенні наслідки неявки свідка у справі про адміністративне правопорушення необхідно у даній справі застосувати аналогію закону відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка. Привід свідка не може бути застосований до неповнолітньої особи, вагітної жінки, осіб з інвалідністю першої або другої груп, особи, яка одноосібно виховує дітей віком до шести років або дітей з інвалідністю, а також осіб, які згідно із цим Кодексом не можуть бути допитані як свідки. Привід співробітника кадрового складу розвідувального органу України під час виконання ним своїх службових обов`язків здійснюється тільки в присутності офіційних представників цього органу.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КПК України виконання ухвали про здійснення приводу може бути доручене відповідним підрозділам органів Національної поліції.

Враховуючи, що КУпАП не врегульовано наслідки неявки у судове засідання свідка, то суд за аналогією з ч.ч. 1-3 ст. 140 КПК України, доходить до висновку про необхідність застосувати до свідка ОСОБА_2 привід, поклавши виконання постанови про привід на сектор поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області.

Керуючись ст. 272 КУпАП, ст. 140, 143 КПК України, ч.1 ст. 17 закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 року,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати примусовий привід до свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_2 .

Примусовий привід здійснити на 18.09.2023 о 09 год. 15 хв. до Віньковецького районного суду Хмельницької області.

Виконання постанови про привід доручити сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.А.Мамаєв