Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

08 вересня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І., перевіривши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 09 серпня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 09 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та до неї застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою закрити провадження в справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови. На обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції посилається на те, що 09 серпня 2023 року Рівненський районний суд оголосив лише резолютивну частину постанови, а повний текст постанови було отримано захисником 15.08.2023 року на підставі її заяви від 10.08.2023 року.

Перевіривши аргументи апеляційної скарги, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, матеріали справи, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, N 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, N 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 09 серпня 2023 року за її участі (а.с.36).

Однак, в матеріалах справи відсутня резолютивна частина постанови Рівненського районного суду від 09 серпня 2023 року, як про це вказує ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Копію постанови суду захисник Цимбал І.В. за довіреністю отримав 10 серпня 2023 року, що підтверджується його підписом в заяві про надання матеріалів справи на ознайомлення та про видачу рішення суду (а.с.37).

Десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду (з дня отримання захисником Цимбал І.В. постанови суду) закінчився 21.08.2023 року.

Апеляційну скаргу на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 09 серпня 2023 року було подано ОСОБА_1 24 серпня 2023 року (а.с.38).

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі причини пропуску строку на оскарження постанови суду суд апеляційної інстанції вважає неповажними, оскільки в матеріалах справи відсутня відмітка про отримання захисником Цимбал І.В. 15 серпня 2023 року тексту постанови Рівненського районного суду від 09 серпня 2023 року.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доказів існування перешкод для подання апеляційної скарги у визначений Законом строк ОСОБА_1 не надано та поважних причин пропуску цього строку нею не зазначено в апеляційній скарзі.

Необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності і, як наслідок, тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі "Устименко проти України").

Виходячи з наведеного, оскільки апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції подано ОСОБА_1 з пропуском встановленого частиною другою статті 294 КУпАП десятиденного строку, суд апеляційної інстанції вважає, що в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду не наведено поважних причин його пропуску, а тому в його поновленні слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 09 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з апеляційною скаргою та всіма доданими до неї документами.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович