П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 526/732/23

Номер провадження 3/530/253/23

13.09.2023 року Зіньківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Должко С.Р., за участю секретаря Тараненко Т.І., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Сергієнка В.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Полтавського апеляційного суду про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер суду не відомо, ФОП, українку, громадянку України, жительку АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася, за ст.173 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

До Зіньківського районного суду Полтавської області із Полтавського апеляційного суду 16.06.2023 року надійшов для розгляду адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений начальником СРПП ВП№1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Бойко Р.В. (як вказано в протоколі).

Суд встановив, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.03.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 вказано, що 05.03.2023 року, о 14 годині 09 хвилин, ОСОБА_1 перебуваючи в громадському місці, а саме у фойє відділення поліції №1 Миргородського РВП образливо чіплялася та висловлювалася нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 , чим порушувала громадський порядок.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Відповідно до статті 268 КУпАП встановлений обов"язок учасника судового процесу та його представника добросовісно користуватися процесуальними правами. В свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для інформування правопорушника про розгляд справи. Згідно електронного сайту Зіньківського районного суду Полтавської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП не визнала, разом зі своїм представником адвокатом Сергієнко В.І. просили суд, визнати всі докази по справі недопустимими та закрити провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представника адвоката Сергієнка В.І., переглянувши DVD-диск з записом правопорушення, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи про адмінправопорушення вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно закрити з наступних підстав.

Судом встановлено, що начальником СРПП ВП№1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Бойко Р.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, з якого вбачається, що 05.03.2023 року, о 14 годині 09 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці, а саме у фойє відділення поліції №1 Миргородського РВП образливо чіплялася та висловлювалася нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 , чим порушувала громадський порядок. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст. 7, 217, 221, 246, 254 КУпАП України суддя розглядає справи про адміністративні правопорушення лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі «Zand v.Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст.6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозаписом, тощо.

Як було встановлено в судовому засіданні в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 789161 від 07.03.2023 року складеного відносно ОСОБА_1 зазначено, що остання вчинила правопорушення у фойє відділення поліції №1 Миргородського РВП, чим порушувала громадський порядок. Приміщення адміністративної будівлі відділення №1 Миргородського РВПП не є громадським місцем. Дії ОСОБА_1 жодним чином не порушували громадський порядок і спокій громадян. Нецензурна лайка в бік працівника поліції ОСОБА_3 була викликана протиправною поведінкою самої ОСОБА_3 , яка нецензурно та образливо висловлювалася в адресу ОСОБА_1 .. Крім цього в приміщенні, де відбувалися вказані в протоколі про адміністративне правопорушення події, взагалі не було громадян окрім ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та

ОСОБА_6 з працівників поліції, які були присутні в приміщенні на момент виявлення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не було складено, як не було його складено і в передбачений ч.2 ст.254 КУпАП термін - не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один з яких мав би бути вручений особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено працівником поліції Бойко Р.В., лише 07.03.2023 року, копію якого на даний час ОСОБА_1 не вручено. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення 07.03.2023 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Сергієнко В.І. було наголошено працівнику поліції Бойку Р.В. про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП, так як події відбувалися не в громадському місці, порядок та спокій громадян її діями порушено не було. Окрім того, протокол складається з порушенням вимог ч.2 ст.254 КУпАП.

Однак працівник поліції ОСОБА_5 на дані зауваження в законний спосіб не відревгував, а продовжував складати протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 грубо порушуючи норми Конституції України, КУпАП та інших законів якими мав би керуватися у своїй діяльності. Такі дії працівника поліції змусили ОСОБА_1 та її адвоката Сергієнка В.І. покинути приміщення відділу №1 Миргородського РВП не дочекавшись доки ОСОБА_5 складе незаконно протокол.

Норма ст.61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно частин 1,2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності із законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до норм КУпАП суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки, ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративною правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративною правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Фабулою ст. 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє. усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок урегульована правовими та іншими соціальними нормами система суспільних відносин, що забезпечує захист прав і свобод громадян, їх життя і здоров я, повагу честі та людської гідності, дотримання норм суспільної моралі.

Поняття "громадського порядку" розглядається в широкому та вузькому значенні. У широкому значенні громадський порядок - система, порядок суспільних відносин, що складаються під впливом соціальних норм при провідній ролі правових норм. У такому розумінні громадський порядок створює сприятливі умови для успішного розвитку суспільства загалом, ефективного функціонування його соціальних інститутів і всієї політичної системи. У вузькому значенні громадський порядок розумівся як система відносин, що складаються при знаходженні громадян у громадських місцях: на вулицях, площах, у садах, у громадському транспорті, видовищних заходах, підприємствах торгівлі та громадського харчування і т.п. Для громадських місцях є характерним: доступність їх для населення, необхідність забезпечення громадян можливістю користуватися правами, що їм належать, захисту їхнього життя і здоров я, честі, гідності та майна.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи. стадіони (ст. 1 Закон України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення" від 22.09,2005 р. № 2899-1V).

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставлено в провину вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в бік ОСОБА_2 , тобто мова йде про словесну сварку між двома особами.

Відносно місця вчинення правопорушення, то зазначене у протоколі місце вчинення правопорушення не є громадським місцем.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обгрунтування висновку про винуватість особи.

Суд не має права в постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначалися у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст ст. 213,221 КУпАП є лише розгляд справи

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, шо передбачені Конституцією та законами України.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення та доказами, здобутими в судовому засіданні, встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 виник конфлікт. Проте, що ці дії ОСОБА_1 призвели до порушення спокою громадян та громадського порядку, в судовому засіданні не здобуто жодного доказу. Вчиняючи інкриміновані дії ОСОБА_1 не мала умислу на порушення громадського порядку, а її дії були спрямовані в сторону однієї особи, а не невизначеного кола осіб. Все це унеможливлює розглянути дану справу у точній відповідності з законом та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Так, згідно запису на DVD - диску вбачається, що цей доказ не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 , оскільки на ньому не зафіксовано подію за учасниками справи ,а лише чути лайку якихось осіб, самих осіб на відео не видно, тому встановити між якими особами відбувалася лайка встановити не можливо.

Крім того, із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, вбачається, що відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими безперервно до її завершення не велася.

Так, відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Вказані вимоги поліцейськими виконані не були, що свідчить про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП.

З огляду на наведене, на порушення вище вказаних вимог ст.256 КУпАП, дії, що поставлені ОСОБА_1 у провину, фактично не визначені та неконкретні, що позбавляє можливості надати їм вірну правову оцінку. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребовувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Внаслідок допущених порушень суддя позбавлений можливості належним чином визначити обставини, які відповідно до вимог ст.280 КУпАП підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

З урахування наведеного суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки до суду не надано належних та допустимих доказів у підтвердження її вини.

Суддя наголошує на тому, що в силу вимог ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст..ст.33-35, ст. 173 , 38, 247, ст.ст.289,294 КУпАП, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 526/732/23 відносно ОСОБА_1 закрити в зв"язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р.Должко