Справа № 147/1040/23
Провадження № 3/147/514/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Тростянецького відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого,

за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2023 року на адресу Тростянецького районного суду Вінницької області, після доопрацювання, надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №23 від 27.07.2023 вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, а саме: не сплатив аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості у сумі 57000 грн., на виконання виконавчого листа №147/813/19 виданого 13.12.2021 Тростянецьким районним судом Вінницької області, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до виконання.

В судові засідання 01.09.2023, 15.09.2023 та 19.09.2023 ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином.

Зважаючи на сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення, судом вирішено провести розгляд справи у його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст. 268 КУпАП.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи з наступного.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був обізнаний з фактом відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, про що свідчать, зокрема, його письмові пояснення від 04.08.2023 та від 15.09.2023, а тому несплачуючи аліменти, мав довідатись про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 183-1 КУпАП, окрім цього, судом повідомлявся про розгляд справи за адресою вказаною в протоколі: АДРЕСА_1 , в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Конверт адресований ОСОБА_1 повернувся до суду, як невручений з відміткою відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім цього, ОСОБА_1 повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 183-1 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП настає у випадку несплати аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не сплатив аліменти на утримання сина ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3 аліменти на їхнє утримання у розмірі 1500 грн. на одну дитину, щомісячно починаючи з 18.11.2020 і до закінчення навчання, але не більше нід до двадцяти трьох років, на виконання виконавчого листа №135/1434/20 виданого 23.07.2019 Тростянецьким районним судом Вінницької області, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до виконання. Згідно з розрахунком заборгованість по аліментах, яка виникла, станом на 31.07.2023 становить 57000,00 грн.

Факт правопорушення підтверджується такими документами: протоколом №23 від 27.07.2023, виконавчим листом Тростянецького районного суду Вінницької області №147/813/19 виданого 13.12.2019, викликом державного/приватного виконавця №7803 від 20.07.2023, письмовою заявою ОСОБА_4 від 04.08.2023, розрахунком заборгованості станом на 31.01.2023, інформаційною довідкою 341820795 від 07.08.2023, запитами, вимогами державногог/приватного виконавця від 07.08.2023 та відповідями на запит , повідомленням №8187, відповіддю начальника СД №4047/208-2023 від 16.08.2023 та листом №8703 від 16.08.2023.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Отже, аналіз перевірених і оцінених доказів підтверджує, що в діях громадянина ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення відсутні.

Суд дійшов переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП доведена повністю. Враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, за наявності обставин, що пом`якшують відповідальність та відсутності обставин, що обтяжують вину, необхідно застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт, які визначити в межах санкції ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до ч.7 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому з ОСОБА_1 потрібно стягнути 536,80 грн. судового збору на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 249, 251, 252, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (рахунок - UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О. Г. Борейко