Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/393/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Подоляк Я. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Семенової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Семенової О.В. на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зі слів не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 29.07.2023 року о 16 год. 25 хв. в смт. Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, по вул. Центральна, біля будинку №21, керував автомобілем марки «Chevrolet Niva», днз. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного та в закладі охорони здоров`я відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 29.07.2023 року серії ААД №543053, направленням на огляд водія, технічним засобом відеозапису на СD диску, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Семенова О.В. просить скасувати постанову суду як незаконну, необґрунтовану, а провадження по справі закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в судовому засіданні судом першої інстанції не було досліджено клопотання захисника про закриття провадження у справі та не надано правової оцінки даному клопотанню, чим порушено право на захист ОСОБА_1 . Час керування транспортним засобом зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення 16 годині 25 хвилин, тоді як з наданого відео вбачається, що у цей час працівники поліції стоять біля автомобіля ОСОБА_1 , що не рухається. Крім того, на долученому диску з бодікамер вбачається, що ОСОБА_1 ніяких явних ознак алкогольного сп`яніння не проявляє, поводить себе спокійно, врівноважено, висловлює свою позицію. Також відео з автореєстратора до матеріалів справи долучено не було, хоча про його наявність зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, що викликає сумніви у достовірності наданого відео, оскільки в процесі судового розгляду справи було долучено диск без зазначення технічних характеристик засобу фіксації за допомогою якого зроблено відеозапис, а тому вважає. дане відео недопустимим доказом. Крім того, з даного відео, переглянутому в судовому засіданні, вбачається, як починає рух автомобіль працівників поліції, а потім з далеку видно автомобіль з увімкненим показником лівого повороту, що було розцінено судом першої інстанції як рух автомобіля «Chevrolet Niva». Тому, те чи рухався автомобіль ОСОБА_1 є нічим іншим як припущення судді, а відтак відеозапис з відеореєстратора не доводить керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був присутній свідок, пояснення у якого відібрані не були. Також матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення апелянта від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та висновок захисника Семенової О.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Відповідно до п.6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, пояснивши, що він не керував транспортним засобом в той час коли до нього під`їхали працівники поліції. Пояснив, що того дня, він домовився з майстром про ремонт свого транспортного засобу, а також проте що майстер забере його автомобіль біля зупинки громадського транспорту. Він заздалегідь приїхав, припаркувався на узбіччі дороги поряд з зупинкою громадського транспорту, та разом зі своїм знайомим сиділи в автомобілі та чекали на майстра. Коли відмовлявся від продуття приладу «Драгер», то не знав, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Вказав, що він та його знайомий вже після зупинки транспортного засобу вжили пива, оскільки керувати далі автомобілем він не збирався, то нічого протизаконного у цьому не вбачав. Вважає, що не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Водночас, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №085982 від 29.07.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 29.07.2023 року о 16 год. 25 хв. в смт. Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, по вул. Центральна, біля будинку №21, керував автомобілем марки «Chevrolet Niva», днз. НОМЕР_1 та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.122, ст.125 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.;

-протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №54053 від 29.07.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 29.07.2023 року о 16 год. 25 хв. в смт. Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, по вул. Центральна, біля будинку №21, керував автомобілем марки «Chevrolet Niva», днз. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного та в закладі охорони здоров`я відмовився;

- технічними засобами відеозапису на СD диску долученими до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №54053 від 29.07.2023, згідно з яким ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку;

Судом апеляційної інстанції були безпосередньо досліджені письмові докази та вище зазначені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.07.2023, відповідно до яких працівник поліції, виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які відповідають переліку, зазначеному в «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, законно та обґрунтовано запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозаписи належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта, що автомобілем ОСОБА_1 не керував є безпідставними та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому підстав для скасування постанови суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не встановлено.

При цьому, дні відеозапису з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції, встановлює факт того, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Chevrolet Niva», днз. НОМЕР_1 , та був зупинений працівником поліції під час керування транспортним засобом.

Крім того, як вказувалося вище щодо ОСОБА_1 складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Більш того, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №085982 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.5 ст.121, ст.125 КУпАП, яку він не оскаржував, та штраф сплатив, що також підтверджує факт керування ним автомобілем «Chevrolet Niva», днз. НОМЕР_1 29.07.2023.

Отже, зазначені вище докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на що, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях останнього правопорушення, за яке він притягнутий до адміністративної відповідальності судом першої інстанції.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Дії поліцейських по складанню протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та нормам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Доводи захисника щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, також не спростовує висновків суду про порушення ним вимог п. 2.5 ПДР України, виходячи з наступних обставин.

Частиною 1 статті 266 КУпАП встановлено, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, якою встановлено порядок оформлення адміністративних матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, не містить вимог про обов`язкове долучення до матеріалів справи відомостей про відсторонення водія від управлення транспортним засобом.

Таким чином, відсутність в матеріалах справи даних щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не спростовує встановленого судом першої інстанції факту відмови останнього від огляду на стан алкогольного сп`яніння, який ґрунтується на досліджених належних та допустимих доказах.

Більш того, на долученому відео з бодікамер працівників поліції, вбачається що останньому повідомлено проте, що ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом і зобов`язано передати автомобіля тверезому водію.

Посилання захисника на те, що долучений до матеріалів адміністративної справи відеозапис на оптичному носії даних DVD-R не є належним доказом, в зв`язку з не зазначенням в протоколі технічного засобу, за допомогою якого його було здійснено, підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Так, вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення викладені в ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395. Проте вказаними нормами не передбачено внесення до протоколів про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, в тому числі і за ст. 130 КУпАП України, інформації щодо технічного засобу, яким здійснювався технічний запис.

Відповідно до п. 1.3 Розділу І "Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» (далі - Інструкція) затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції.

А відтак, оскільки ст. 283 КУпАП не визначає обов`язку зазначати в протоколі про адміністративне правопорушення саме марку нагрудної камери, а в апеляційній скарзі не зазначено доводів щодо використання нагрудної відеокамери (відеореєстратора) патрульної поліції з порушенням вище вказаної Інструкції, відсутні підстави для висновку про порушення вимог ст. 283 КУпАП.

Доводи захисника про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був присутній свідок, однак пояснення у нього відібрані не були, є не обґрунтованими, оскільки, як убачається з відео бодікамер працівників поліції, долученому до матеріалів справи, не були залучені як свідки при пропонуванні ОСОБА_1 проходження визначення стану алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку.

Інші доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та повністю спростовуються матеріалами відеозапису.

Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - відмова від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються апеляційним судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а також, поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 29.07.2023 реалізував своє право керувати автомобілем «Chevrolet Niva», днз. НОМЕР_1 , тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахувавши до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та призначив адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Семенової О.В. залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: