КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2621/2023 Постанова винесена суддею Татауровою І.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю захисника Сіренка М.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника Сіренка М.Ю. на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 квітня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця (солдат) в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою суду, 05 січня 2023 року о 04 год. 25 хв. по пр. Червоної Калини, 29 в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер», на місці зупинки, за згодою водія, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду - 0,69 ‰, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Сіренко М.Ю., вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати та справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду даної справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надано поліцейським, не взято до уваги доводи сторони захисту, внаслідок чого було винесено незаконне рішення.

Зокрема, зазначає, що ОСОБА_1 , після проходження огляду на приладі «Drager», до початку складання протоколу про адміністративне правопорушення, не погодився із результатами огляду на стан сп`яніння, оскільки некоректно працював прилад «Drager» (різні показники приладу).

Також ОСОБА_1 не вручався другий примірник акту огляду на стан сп`яніння, що є порушенням процедури огляду та оформлення його результатів.

Тому, беручи до уваги, що ОСОБА_1 , після його незгоди із результатами огляду, до медичного закладу не доставлявся, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 самостійно намагався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у Київській міській наркологічній лікарні «Соціотерапія», однак йому у цьому було відмовлено, оскільки працівниками поліції не було виписано направлення на проведення огляду у медичному закладі.

Таким чином, вважає, що працівниками поліції був порушений «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затверджений постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року, а тому такий огляд, відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 , розписка та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння є неналежними та недопустимими доказами, оскільки в даних документах вказано невірний рік, а саме - 2022.

Крім того, дві ознаки алкогольного сп`яніння, такі як почервоніння обличчя та тремтіння пальців рук, не підтверджуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом, у зв`язку з чим у протокол внесені недостовірні відомості, а тому він є неналежним та недопустимим доказом.

За таких обставин, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину поліцейським не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника Сіренка М.Ю. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою та й самим ОСОБА_1 , який будь-яких зауважень чи заперечень не висловив; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого - у ОСОБА_1 було виявлено 0,69 ‰ алкоголю; чеку «Драгер», згідно якого - результат тесту, на момент огляду - 05.01.2023, на стан сп`яніння ОСОБА_1 , становив 0,69 ‰ алкоголю; розписці ОСОБА_2 , який підтвердив факт залишення на зберігання автомобіля «HyundaiSonata», номерний знак НОМЕР_2 , та згідно якої ОСОБА_1 був відсторонений від права керування даним транспортним засобом; відеозаписом з нагрудної камери, якою зафіксовано безпосереднє проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» з результатами 0,69 ‰ алкоголю.

Зазначені докази є належними і допустимими, оскільки отримані у відповідності до вимог чинного законодавства, зафіксовані у належній процесуальній формі і узгоджуються між собою.

Доводи захисника Сіренка М.Ю. щодо неналежності і недопустимості таких доказів, як протокол про адміністративне правопорушення № 373992, розписка та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, у зв`язку з тим, що у них зазначено невірний рік, а саме 2022 замісить 2023, є безпідставними.

Так, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявна завірена належним чином копія рапорту поліцейського 1 взводу 2 роти 4 батальйону 2 полку УПП у м. Києві ДПП С. Іващенка, яким він повідомив керівництву УПП у м. Києві про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення № 373992, складеному 05.01.2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , вказана неправильна дата - 05.01.2022, а вірною є дата 05.01.2023 рік.

Зазначені обставини підтверджуються і рапортом інспектора Є. Мальованого, відповідно до якого - 05.01.2023, під час складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , останній пред`явив для перевірки електронне посвідчення водія із додатку «Дія», а також розпискою ОСОБА_1 , згідно якої - 05.01.2023, під час складання стосовно нього протоколу, він пред`явив для перевірки електронне посвідчення водія із додатку «Дія».

Не ґрунтуються на вимогах закону і доводи захисника Сіренка М.Ю. щодо визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом з тих підстав, що почервоніння обличчя і тремтіння пальців рук, про що зазначено у цьому протоколі, не вбачається з відеозапису з нагрудної камери, оскільки, відповідно до пункту 4 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року N 1452/735, вказані обставини є лише ознаками алкогольного чи іншого сп`яніння, які і дають підстави для проведення огляду на виявлення стану відповідного сп`яніння, і самі по собі ці ознаки не несуть ніяких юридичних наслідків. Безпосереднє виявлення у особи, яка керує транспортним засобом, стану сп`яніння, після проведення огляду у порядку і спосіб визначений законом, і є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів захисника Сіренка М.Ю. з приводу того, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, то слід зазначити наступне.

Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальними технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Отже, у відповідності до вимог закону, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладі охорони здоров`я лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

В інших випадках обов`язковий огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я законом не передбачено.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до закладу охорони здоров`я або відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснивши наслідки такої відмови. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», при цьому повідомив, що вживав алкогольні напої - пиво. Результат тесту показав 0,78 ‰ алкоголю, а надалі, на пропозицію працівників поліції, ОСОБА_1 пройшов контрольний огляд на стан сп`яніння, результат - 0,69 ‰ алкоголю.

З указаного відеозапису вбачається, що незгоди з результатами тесту приладу «Драгер» ОСОБА_1 не висловлював та про проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не заявляв.

Враховуючи, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер» двічі, суд не погоджується із посиланнями захисника Сіренка М.Ю. на некоректну роботу приладу, зважаючи на можливість похибки, виходячи із особливостей приладу, зокрема і повідомлених працівником поліції про те, що ОСОБА_1 перед проходженням першого огляду курив, а це трохи впливає на результат. При цьому, і в першому, і в другому випадку рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 виходить за межі допустимої норми.

Ті обставини, що ОСОБА_1 намагався пройти огляд на стан сп`яніння самостійно, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки вищевказаною "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" передбачено, що на такий огляд направляє особу працівник поліції.

Разом з тим, і не вручення особі, яка проходила огляд на місці з використанням спеціальних технічних засобів, копії відповідного Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводився із застосування відеозйомки, не має наслідком недійсність його результатів.

Таким чином, з наведених обставин вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння і складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відбулися у відповідності до вимог чинного законодавства.

Будь яких порушень з боку працівників поліції при вчиненні вказаних дій матеріали справи не містять.

При цьому, ні апеляційна скарга, ні матеріали справи не містять доказів того, що захисник Сіренко М.Ю., чи безпосередньо сам ОСОБА_1 , вважаючи дії працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, неправомірними, оскаржували їх в установленому порядку.

Отже, сукупність зібраних і направлених до суду першої інстанції доказів поза розумним сумнівом свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому висновок судді про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 квітня 2023 року є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга захисника Сіренка М.Ю. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Сіренка М.Ю. залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 квітня 2023 року, якоюОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.