Справа № 357/8248/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2023 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Т. В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, РНОКПП: в матеріалах справи відсутній, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 117299, 27.06.2023 о 14:40 год у приміщенні перукарні по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 образливо чіплялася до персоналу даного закладу, а саме до ОСОБА_2 , вимагаючи у неї особистий телефон для дзвінка та прослуховування музики, виражаючи неповагу та нахабність у її сторону, чим вчинила дрібне хуліганство, за що відповідальність передбачена ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї винуватість визнала, пояснила, що у приміщенні перукарні вона можливо голосно висловила своє прохання, використовуючи нецензурну лайку.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 27.06.2023 близько 14:00 год вона не перебувала на залі перукарні, а обідала у іншій кімнаті. Крізь двері почула, що хтось лається, потім відкрилися двері до неї і попросили викликати працівників поліції. Вона зателефонувала на лінію 102 і як свідома громадянка надала всі свої особисті дані, про які запитував поліцейський. Коли приїхали працівники поліції, то інша її колега, стосовно якої вчинялися дії, відмовилася писати заяву, тому що не хоче ходити до суду, а вона пояснила поліцейському, що лише викликала поліцію. Вона у даній справі не може бути потерпілою, оскільки ніяких протиправних дій щодо неї ОСОБА_1 не вчиняла. Обставини, викладені у протоколі не відповідають дійсності.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП з огляду на наступне.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне та повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 р. № 2899-1 У).

Нецензурна лайка це сегмент лайливої лексики різних мов, що містить вульгарні, грубі (непристойні) лайливі вирази, за допомогою якої часто виражають спонтанну мовну реакцію на несподівану (зазвичай неприємну) ситуацію. Варто зазначити, що у правозастосовній практиці використовують фактичну презумпцію загальновідомості нецензурної лексики. Це пояснює відсутність законодавчого визначення цієї категорії, а також безпосередньої її фіксації в матеріалах справи, а також проведення в кожному конкретному випадку філологічної, культурологічної та інших експертиз.

До інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян, зараховують: нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо. Використання в Законі формулювання "інші подібні дії" дозволяє розглядати як дрібне хуліганство всі дії, які за ступенем суспільної небезпеки нижче кримінально караного хуліганства (ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України).

До протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою, яка його складала додано лише заяву ОСОБА_2 . ОСОБА_3 та його письмові пояснення, про те, що 16.01.2023 о 17:30 год прийшовши з роботи, почув на свою адресу погрози нецензурною лайкою фізичної розправи від сусідів з квартир АДРЕСА_3 , які зловживають алкогольними напоями, вчиняють з ним сварки, чіпляються. Такі дії продовжуються протягом 5-6 місяців. Також до протоколу додано відеозапис з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано прибуття поліцейських на виклик та процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 заперечила обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та пояснила, що ОСОБА_1 у приміщенні перукарні до неї образливо не чіплялася, не вимагала у неї особистий телефон та не виражала неповагу та нахабність у її сторону. ІІ вказали потерпілою лише тому, що вона викликала поліцію через конфліктну ситуацію між ОСОБА_1 та іншими працівниками перукарні.

Отже, матеріали справи та отримані під час її розгляду докази жодним чином не свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 ознак дрібного хуліганства, тобто викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. У даній справі фактично мала місце конфліктна ситуація між ОСОБА_1 та працівниками перукарні. При цьому в судовому засіданні не встановлено факту того, що ОСОБА_1 образливо чіплялася, виражала до них неповагу та нахабність в результаті чого було порушено громадський порядок та спокій громадян.

Суддя зазначає, сам факт складання протоколу не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення за відсутності інших належних доказів і не звільняє уповноважену на складання протоколу особу від обов`язку збирання доказів у спосіб визначений Законом. Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, встановлюючи у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП у справі відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 173, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті7та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяТетяна КЛЕПА