Справа № 189/3021/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.09.2023 року смт. Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Редько О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, фізична особа-підприємець, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

- за ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

12.08.2023 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство економічного та психологічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_2 , в ході якого не випускав останню з будинку, хапав за руки, порвав сумочку, розбив колонку, забороняв працювати. Вище вказані дії викликали у ОСОБА_2 емоційну невпевненість та побоювання за своє життя. Крім того, 22.08.2023 року о 06 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 , в ході якого ображав останню нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, що спричинило у ОСОБА_3 емоційну невпевненість. Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01.09.2023 року справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП об`єднано в одне провадження. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Представник ОСОБА_1 адвокат Кубрак В.В. надав до суду клопотання, в якому просить провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення. Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до наступного. Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про

адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, який в силу положень ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення. Відповідальність за ч.2 ст. 173 -2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. У даному випадку, із протоколу про адміністративне правопорушення від 23.08.2023 року вбачається, що 12.08.2023 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство економічного та психологічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_2 , в ході якого не випускав останню з будинку, хапав за руки, порвав сумочку, розбив колонку, забороняв працювати. Вище вказані дії викликали у ОСОБА_2 емоційну невпевненість та побоювання за своє життя. Однак, якими саме діями ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство у протоколі не зазначено. Свідок ОСОБА_3 вказані обставини, що викладені у протоколі, не підтвердила. Крім того, із протоколу про адміністративне правопорушення від 23.08.2023 року вбачається, що 22.08.2023 року о 06 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 , в ході якого ображав останню нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, що спричинило у ОСОБА_3 емоційну невпевненість. Однак, якими саме діями ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство по відношенню до дружини, у протоколі не зазначено. Крім того, потерпіла ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_1 22.08.2023 року вчинив сварку по відношенню до неї. Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. У той же час, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Так, відповідно до п. 3 ч.1 Закону № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між особою , незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, повязаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство. Як вбачається з матеріалів справи, між подружжям виникла сварка, яка носить обопільний характер. При цьому, слід вказати, що конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить. Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди. У даному випадку дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_1 , його дружиною та донькою відсутня. Мав місце конфлікт, однак, не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону. Докази завдання чи можливості завдання шкоди потерпілій до протоколу про адміністративне правопорушення також не додані, тому й відсутні підстави стверджувати, що внаслідок сварки хтось із сторін зазнав шкоди чи постраждав більше, ніж інший. Тому, у даному випадку, з огляду на установлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки, у даній ситуації мав місце саме конфлікт. При цьому, суд, окрім викладених вище мотивів, виходив ще й з того, що на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно - наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали. Інакше кажучи, з фабули протоколів не простежується факт того, що конфліктна ситуація викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдала шкоди психологічному здоров`ю особи. Тобто, суд не встановив наявності у ОСОБА_1 умислу на вчинення домашнього насильства. Окрім цього, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до вимог ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тому, у світлі всього вищевикладеного, у той час як провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, які передбачені ч. 2 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 цього Кодексу. На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. ст. 173-2 ч. 1, 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя: О.В. Редько