Справа № 438/1382/23
Провадження № 3/438/625/2023
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 вересня 2023 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, неповнолітнього, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та законного представника батька ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

30 червня 2023 року о 17 год 50 хв в смт. Східниця по вул. Шевченка гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Yokomoto НТ2503 д.н.з. НОМЕР_2 не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії та полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1а, 2.1ґ Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП, що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД 548413 від 22 серпня 2023 року.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 підтвердив факти, викладені у протоколі, каявся, запевнив суд про недопущення порушень у майбутньому.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 в судовому засідання вибачився за вчинені його сином адміністративне правопорушення, просив його суворо не карати.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частина 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.1ґ Правил дорожнього руху України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його законного представника, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та долучені до них матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №548413 від 22 серпня 2023 року, його поясненнями, а також іншими долученими до справи матеріалами.

Згідно ч.1 ст.13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Статтею 24-1 КУпАП, передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, вперше вчинене правопорушення, щире розкаяння винного, вчинення правопорушення неповнолітнім, відсутністю самостійного заробітку, вважаю доцільним з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника застосувати по відношенню до ОСОБА_1 захід адміністративного впливу, передбачений ст.24-1КУпАП України, у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батьків.

Згідно до ст.24-1КУпАП України, передача неповнолітнього під нагляд батькам, є заходом впливу, що застосовується до неповнолітнього. Отже, відповідно до ст.40-1КУпАП України, судовий збір з неповнолітнього правопорушника, не підлягає стягненню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати винним у правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього захід впливу відповідно до ст.24-1 КУпАП у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_1 під нагляд батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Суддя: А.Т. Слиш