Справа №487/5854/20
Провадження №3-в/487/12/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2023 Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Афоніна С.М., розглянувши подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Нофенко І.Б., про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, в зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Нофенко І.Б. звернувся до суду із поданням про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, в зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

В обґрунтування подання зазначає, що постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.11.2020, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт строком 120 (сто двадцять) годин суспільно корисних робіт, постанова була направлена до виконання до Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, отримана Центром пробації 22.12.2020 і була прийнята до виконання. 17.03.2022 ОСОБА_1 зявився до органу прбації, йому було роз`яснено права та обов`язки, видано напврелення на відпрацювання стягнення до КП «Миколаївськ аритальна служба», але 24.02.2022 було відмвалено у працевлаштуванні ОСОБА_1 через відсутність фінансування підприємства. В подальшому ОСОБА_1 до органу пробації не зявлявся, на виклик не реагував, за місце проживання його встановити не вдалось.

Просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на підставі ст.80 КК України, застосувавши аналогію закону.

05.09.2023 ОСОБА_2 надала до суду заяву про розгляд подання за її відсутністю, подання підтримала.

Дослідивши матеріали подання та особової справи №3/2021, суд дійшов до наступного висновку.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.11.2020, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт строком 120 (сто двадцять) годин суспільно корисних робіт, постанова набрала законної сили та була направлена до виконання до Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, отримана Центром пробації 22.12.2020 і була прийнята до виконання.

Статтею 298 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу про адміністративні правопорушення та інших законів України.

Згідно зі ст.304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Положеннями КУпАП передбачено, що орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, може припинити її виконання, при цьому звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення не передбачено.

В силу вимог ст. 302 КУпАП за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 ст. 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

Так, відповідно до пунктів 5, 6 та 9 ст.247 КУпАП орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання, у разі: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції Українита загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Згідно з ч.4 ст.3 КК України застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

За приписами ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова суду від 25.11.2020 у справі №487/5854/20 відносно ОСОБА_1 є чинною, своєчасно звернута до виконання.

Під час виконання постанови можуть бути вирішені, зокрема, питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення та припинення її виконання (ст.ст.301, 302 КУпАП).

Водночас норми КУпАП не передбачають звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, накладеного постановою суду, в зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

ОСОБА_1 місце знаходження (перебування) не встановлено, в розшук його оголошено не було, відсутній актовий запис про його смерть, не призивався на військову службу за мобілізацією .

Положеннями ст.325-4 КУпАП передбачено, що у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, а у разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт - до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Передбачені ст.325-4 КУпАП заходи органом пробації не вживалися.

ОСОБА_1 був обізнаний проте, що постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.11.2020 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, однак до їх відпрацювання не приступив, тобто ухилявся від призначеного судом стягнення.

Враховуючи, що норми КК України не підлягають застосуванню за аналогією (ч.4 ст.3 КК України), а діючим КУпАП, в межах якого і повинно вирішуватись вказане подання, не передбачено правової можливості звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, та з огляду на те, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання (ст.129-1 Конституції України, ст.298 КУпАП ) у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.7, 298, 304 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Нофенко І.Б., про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, в зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення відмовити.

Особову справу № 3/2021 щодо ОСОБА_1 , після набрання постановою законної сили, повернути до Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Афоніна