Справа №345/3983/23
Провадження № 3/345/1450/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2023 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кардаш О.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Калуського міськрайонного суду на розгляд надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 125239 від 09.08.2023, ОСОБА_1 09.08.2023 о 23.15 год. в с.Копанки по вул. І.Франка Калуського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом трактором колісним YANMAR F22D д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мови, зміна забарвлення обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Іванів О.Б. подав до суду заяву про закриття провадження по справі посилаючись на те, що в матеріалах справи немає жодного доказу, який би вказував на те, що ОСОБА_1 09.08.2023 о 23.15 год. керував транспортним засобом- трактором, що виключає його відповідальність за ст. 130 КУпАП. Окрім цього, долучений до справи відеозапис із нагрудної камери поліцейського не дає можливість повно відтворити події за 09.08.2023, а також огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з боку ОСОБА_1 немає. З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 слідує, що огляд проведений у зв`язку з виявленою ознакою алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Проте, з відеоматеріалів такий огляд не проводився взагалі, тому підстав складати такий акт у поліцейських не було, як і не зафіксовано пропозиції пройти відповідний огляд.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП щодо особи, яка керувала ТЗ, також порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, насамперед щодо проходження огляду на стан сп`яніння, який проведено з порушенням вимог проходження такого огляду, то його вина не може ґрунтуватись на припущеннях.

З урахуванням викладеного, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП просить закрити на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 09.08.2023 близько 23 год. 30 хв. трактором не керував, а сидів зліва від водія. Його трактором керував ОСОБА_2 . В час, коли їх зупинили працівники поліції, то останні зверталися виключно до ОСОБА_2 , встановлювали його анкетні дані та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Зазначив, що в нього працівники поліції тільки попросили пред`явити документи на власність трактора.

Тому, просить суд винести постанову, якою закрити справи відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення.

Суд, вислухавши думку правопорушника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи та переглянувши диск, на якому зафіксовано події, які мали місце 09.08.2023 за участі ОСОБА_1 , оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до такого висновку.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення складається з дотриманням вимог щодо форми і змісту, встановлених статтею 256КУпАП.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 125239 від 09.08.2023, ОСОБА_1 09.08.2023 о 23.15 год. в с.Копанки по вул. І.Франка Калуського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом трактором колісним YANMAR F22D д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мови, зміна забарвлення обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Однак, з наданих пояснень ОСОБА_1 випливає те, що 09.08.2023 він транспортним засобом не керував, так як ним керував ОСОБА_2 , огляд на визначення стану сп`яніння відносно нього не проводилося та і не пропонувалося, так і не встановлено факту його відмови від проходження даного огляду.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.130 КупАП під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту, незалежно від того, чи управляє він самохідною машиною, що рухається своїм ходом, або на причепі в іншої машини. При цьому не має значення, де, у якому місці особа управляла транспортом.

Судом також враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) або відмова від проходження на виявлення стану алкогольного сп`ягніння, тобто виявлення працівником поліції відповідних ознак у водія.

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відеозаписом, який переглянутий в судовому засіданні, не підтверджено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом трактору та факту зупинки його працівниками поліції, тобто не підтвердженого того, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, даний відеозапис містить у собі два відео файли, що свідчить про відсутність безперервної відео фіксації.

Так, на файлі №1 зафіксовано подію, що мала місце 09.08.2023 року де зафіксовано рух трактора в нічну пору доби. Файл №2 фіксує події, що мали місце 09.08.2023 року о 21.14 год. та зафіксовано, що ОСОБА_1 сидить в кабіні трактора зліва від водія. Натомість особа, яка здійснювала керування трактором відповідає на всі запитання працівника поліції, чому і куди їде, де його посвідчення та надає відповідь на запитання працівника поліції щодо проходження ним огляду на стан сп`яніння.

Будь-яких інших доказів, окрім самого протоколу про адміністративне правопорушення, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять, свідки події згідно протоколу відсутні, а тому суд позбавлений можливості спростувати доводи ОСОБА_1 щодо його непричетності до даного адміністративного правопорушення.

Як наслідок, даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таких доказів не здобуто і в судовому засіданні, що унеможливлює встановити фактичні обставини справи, а навпаки: наявний у справі відеозапис фактично спростовує те, що ОСОБА_1 того вечора керував трактором а також те, що саме йому було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння чи зафіксовано відмову від його проходження .

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тому суддя приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.9,130,247,283-287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушененя закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом 10 діб з часу проголошення.

Суддя: