П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Свиди О.Г., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 19.10.2022 року о 00 год. 18 хв. в м. Ужгород по проспекту Свободи, 45/19 керував транспортним засобом марки «JEEP GRAND CHEROKKE», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 А Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння було проведено зі згоди водія у встановленому законом порядку в КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ», що підтверджується висновком №849 від 19.10.2022 року.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

До вказаних висновків суддя дійшов з наступних підстав.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся, але причин неявки суду не повідомив, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надав. Однак слід урахувати, що вказана особа була належним чином повідомленою, зокрема відповідно до положень ст. 268, 277-2 КУпАП України. При цьому, на думку суду, учасник справи, який задіяний в її розгляді, зобов`язаний з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у його справі, добросовісно користуватись належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Ці висновки дають підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 , ураховуючи введення воєнного стану на території України.

Разом з цим, слід урахувати, що захист інтересів ОСОБА_1 представляє адвокат Свида О.Г. який ознайомився з матеріалами судового провадження та був присутнім у судовому засіданні 08.09.2023, у якому категорично заперечив проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Пояснив, що витребуваний суддею за власною доказ цифровий носій з відеозаписом подій за фактом інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення - є недопустимим доказом, отриманий з порушенням прав людини.

Зважаючи на відмову адвоката Свиди О.Г. від здійснення фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, таке фіксування не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 Правил дорожнього руху України керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Отже, для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід перевірити, чи було дотримано вимог закону при вирішенні питання наявності в діях складу адміністративного правопорушення, тобто чи відповідає процедура перевірки на стан сп`яніння вимогам закону.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №143257 від 19.10.2022, 19.10.2022 о 00:18 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «JEEP GRAND CHEROKKE», номерний знак НОМЕР_1 , у м. Ужгороді по проспекту Свободи, 45/19, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння було проведено зі згоди водія у встановленому законом порядку в КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей». Висновком КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» № 849 від 19.10.2022 року, складеним за результатами огляду, проведеного 19.10.2022 о 01 год. 05 хв., підтверджено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100.

Підстави вважати зазначений доказ недопустимим, як на це посилається адвокат Свида О.Г., у судді відсутні.

Так, адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП надійшли до суду з Управління патрульної поліції в Закарпатській області з описом, в якому зазначені: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 143257, висновок № 849 від 19.10.2022, рапорт, пояснення ОСОБА_2 , копія постанови серії ЕАР № 6045071, довідка, диск.

В протоколі серії ДПР 18 № 143257 від 19.10.2023 в графі «До протоколу додаються» зазначено: висновок № 849, рапорт, постанова серії ЕАР № 6045071, пояснення ОСОБА_2 , копія постанови серії ЕАР № 6045071, відео Б/К 470754, 470772, рапорт.

Отже, відео з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), зафіксоване на матеріальному носії оптичному диску, було додано в якості доказу до адміністративних матеріалів саме суб`єктом збирання доказів.

Надаючи оцінку допустимості доказу, суддя застосовує принцип аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального.

В постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 20 травня 2020 року (справа №585/1899/17, провадження 51-5456км18) міститься наступний висновок: «Відповідно до статті 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали звукозапису та електронні носії інформації. У частині 3 статті 99 КПК законодавець вказує, що оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення як документу. Для виконання завдань кримінального провадження з огляду на положення Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»: електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму (частина 3 статті 5); візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною (частина 4 статті 5); допустимість електронного документа як доказу не можна заперечувати винятково на підставі того, що він має електронну форму (частина 2 статті 8). Відповідно до статті 7 вищезазначеного Закону у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення».

При підготовці даної справи до судового розгляду суддею виявлено пошкодження доданого до адміністративних матеріалів оптичного диску як матеріального носія, а тому для повного, всебічного,об`єктивного розгляду справи судом витребувано цей доказ від Управління патрульної поліції в Закарпатській області. Нових доказів, не доданих до протоколу серії ДПР 18 № 143257 від 19.10.2023, суддя за власною ініціативою не збирав.

Повертаючись до обставин цієї справи, суддя зазначає, що з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що 19.10.2022 о 00:22 год. поліцейський підійшов до транспортного засобу марки «JEEP GRAND CHEROKKE», номерний знак НОМЕР_1 , де на водійському сидінні перебував ОСОБА_1 . Так як останній не реагував на зовнішні подразники, поліцейські запідозрили у останнього проблеми зі здоров`ям (інфаркт, інсульт тощо), мали намір викликати швидку медичну допомогу, однак згодом було встановлено, що ОСОБА_1 перебував в фізіологічному стані сну; після пробудження у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей», на що ОСОБА_1 погодився. Так, ОСОБА_1 виконав вимоги лікаря - нарколога під час проходження огляд на стан сп`яніння і висновком № 849 від 19.10.2022 стверджено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Даючи оцінку вказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суддя вважає, що в діях водія ОСОБА_1 убачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: п. 2.9 (а) ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ураховуючи особистість, майновий стан та ступень винуватості ОСОБА_1 , характер та суспільну небезпеку вчиненого ним правопорушення, суддя уважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Повни текст постанови виготовлено 11.09.2023.

Суддя Олена ГОЛЯНА