ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/521/23 Справа № 708/816/23 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Попельнюх А. О. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №708/816/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Чигиринського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Новака А.М., -

в с т а н о в и л а:

Постановою Чигиринського районного суду Черкаської області від 18 серпня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; постановлено стягнути на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 07.07.2023 о 21:39 год. в м. Чигирині по вул. Міліонна, 38, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2172, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи, що її висновки не відповідають обставинам справи, а при її постановленні порушені норми матеріального і процесуального права, представник ОСОБА_1 адвокат Новак А.М. подав апеляційну скаргу в якій просив постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 18.08.2023 скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення .

Апеляційні вимоги обгрунтував тим, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 2172, д.н.з. НОМЕР_1 .

Стверджує, що диск з відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, не може вважатися допустимим доказом у зв`язку з тим, що оскаржуваний протокол не містить жодного посилання на технічний запис за допомогою якого здійснено відеозапис.

Зазначає, що працівниками поліції були порушені вимоги, передбачені ст.266 КУпАП, зокрема ОСОБА_1 після відмови пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» не було роз`яснено про проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Зауважує, що матеріали справи не містять однозначної відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апелянт вважає, що в судовому засіданні суду першої інстанції не встановлено достатніх доказів для того, щоб поза будь-яким розумним сумнівом стверджувати про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт послався на КУпАП, Конституцію України, правову практику Європейського суду з прав людини, та інші нормативно правові акти.

Заслухавши думку представника ОСОБА_1 адвоката Новака А.М. в режимі відеоконференції, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі : керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, згідно ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію представника ОСОБА_1 адвоката Новака А.М. викладену в апеляційній скарзі про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 493986 від 07.07.2023 з відміткою ОСОБА_1 про згоду із виявленим правопорушенням;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.07.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 від проведення огляду відмовився;

- даними копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7297613, відповідно до якої 07.07.2023 о 22:53:53 в м. Чигирині по вул. Міліонній, 38 водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ марки ВАЗ 2172, н.з. НОМЕР_1 , не пред`явив на вимогу посвідчення водія категорії В;

- даними оптичного диску DVD-R, якими підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (зі змінами) (далі Порядок), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Так, згідно п.7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційний суд вважає доводи апелянта про те, що висновки оскаржуваної постанови не відповідають обставинам справи та вона винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, безпідставними. Будь-яких об`єктивних даних щоб піддавати сумніву протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №493986 від 07.07.2023, з використанням спеціальних технічних засобів, апелянтом не надано.

Працівиками поліції при проведені огляду ОСОБА_1 в повній мірі дотримано вимоги ст.266 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №493986 від 07.07.2023 ОСОБА_1 підписав власноручно , погодившись з його змістом.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, є необгрунтованими та спростовуються відеозаписом події від 07.07.2023 (файл video _ 2023-07-10_12-54-15 час 21:39:30 21:40:15).

Так, під час спілкування з працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано надати документи, що посвідчують його право на керування транспортним засобом, однак він документів не надав, мотивуючи тим, що не зможе їх найти, так як вони знаходяться з усіма речами, що маються у їх сім`ї, і в тій ситуації , яка склалася, їх просто неможливо знайти. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не зміг надати зазачених документів, відносно нього працівником поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн. (а.с.5).

У спілкуванні з ОСОБА_1 інспектором поліції були встановлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) і ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, обґрунтовуючи свою відмову тим, що він транспортним засобом не керував (файл 1371170__0013, час 22:30:45 22:31:00). Згодом ОСОБА_1 на обґрунтування відмови від проходження огляду посилався на те, що він не їхав по трасі, а виїхав лише з двору, перебував на святкуванні дня народження, де вживав алкогольні напої, проходити огляд на стан сп`яніння не бачить сенсу, оскільки він адекватно спілкується із працівниками поліції. У свою чергу йому було роз`яснено необхідність проходження такого огляду та роз`яснені можливі наслідки у випадку відмови, а саме - складення протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП (файл 1371170__0014, час 22:34:48-22:36:48). Згодом, ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що він також відповів відмовою (файл 1371170__0016, час 22:43:03 22:43:10). Під час пропозиції працівника поліції надати пояснення щодо суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що йому немає про що надавати пояснення, оскільки він по трасі не їхав, а виїхав із двору. Він наразі у адекватному стані, хоча і перебуває у стані алкогольного сп`яніння, сидить спілкується із працівниками поліції. Із протоколом та порушенням згідний, письмові пояснення надавати на окремому аркуші не буде, зазначив, що не бачить сенсу їхати до медичного закладу (файл 1371170__0017, час 22:47:32 22:50:00).

При цьому, як вбачається зі змісту переглянутого відеозапису, ОСОБА_1 намагався вирішити ситуацію, яка склалася, не в правовому полі, запитував у працівників поліції який штраф за таке правопорушення, та казав, що «всі ми люди, краще я вам дам, ніж воно піде незрозуміло куди державі», на уточнене запитання працівника поліції, що це він хоче їм дати, сказав, що «ми не розуміємо один одного» (файл 1371170_ _0015, час 22:38:42 22:39:20).

Отже, враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських даних, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Інші апеляційні доводи апелянта не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Тому, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими.. Таку позицію апелянта слід розцінювати, як намагання уникнути ОСОБА_1 встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 .

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова Чигиринського районного суду Черкаської області від 18.08.2023 відносно ОСОБА_1 є законною, обгрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 18 серпня 2023 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Новака А.М. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка