Справа № 163/1224/23
Провадження № 3/163/533/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

представника Волинської митниці Федчишиної С.Ф.,

захисника особи, щодо якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0131/20500/23 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , водія фірми «MVV TRANSLOGISTIC Sp. Zo.o.», РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , прямуючи 17 квітня 2023 року близько 09:42 годині через митний пост "Ягодин" Волинської митниці на в`їзд в Україну смугою руху «червоний коридор» водієм вантажного транспортного засобу з номерними знаками НОМЕР_2 , у якому як посадова особа перевізника відповідно до поданих ним до митного контролю товарно-супровідних документів (CMR б/н від 15.04.2023, Invoice Pro-Forma 01/04/2023) та Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 17.04.2023, перевозив гуманітарну допомогу загальною вагою 11000 кг, загальною кількістю вантажних місць 46 (24 палети та 22 пакування), вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару, який не заявлений у товарно-супровідних документах та Декларації і знаходився серед заявленого товару, а саме, джинси жіночі та дитячі, сукні для дівчат, прості олівці та іграшкові набори, загальною вагою 566,5 кг, вартістю 1051230,33 гривень, що займають 14 вантажних місць, шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості вантажних місць, ваги та маркування, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

ОСОБА_2 на розгляд справи в суд не з`явився, свої права та інтереси доручив представляти адвокату Ульчаку Б.І.

Адвокат Ульчак Б.І. в судовому засіданні висловив позицію про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, оскільки при завантаженні товару кількість вантажних місць відповідалаа товаросупровідних документів та становила 46. При цьому товар був згрупований так, що одне вантажне місце займав біг-бег, який являє собою попередньо сформовані і скріплені між собою з метою забезпечення цілісності декілька мішків з речами. Проте ці мішки були розкріплені та митниками пораховані як окремі самостійні місця. Крім цього просив врахувати наданий відправником товару лист про допущену при завантаженні помилку щодо асортименту товару, який не вказаний у товаросупровідних документах. За таких обставин просив закрити провадження у справі за відсутності в діях його довірителя складу порушення митних правил.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.483 МК України, стягнути витрати митниці та судовий збір.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.483 МК України правопорушення доводиться дослідженими письмовими доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном, CMR б/н від 15.04.2023, Invoice Pro-Forma 01/04/2023, Декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 17.04.2023, актом про проведення огляду транспортного засобу від 20 вересня 2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , службовою запискою інспектора митниці, висновком товарознавчої експертизи.

На підставі цих доказів, а саме Invoice Pro-Forma 01/04/2023 та Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 17.04.2023, встановлено, що в транспортному засобі з номерними знаками LU338NP/LU665PJ ОСОБА_2 переміщував гуманітарну допомогу загальною вагою 11000 кг, загальною кількістю вантажних місць 46 (24 палети та 22 пакування), яка слідувала від ОСОБА_3 (м.Варшава) в адресу релігійної організації «Релігійна громада євангельських християн української християнської церкви «Асамблея Бога» (м.Ковель).

У CMR б/н від 15.04.2023 вказано про переміщення товару відповідно до Invoice 01/04/2023 на 24 палетах.

Під час проведення повного митного огляду встановлено, що вага транспортного засобу разом з товаром становить 27160 кг; вага транспортного засобу без навантаження (згідно техпаспорту) 15170 кг, вага вантажу 11000 кг. Зазначене свідчить про перевищення очікуваної ваги на 990 кг. За результатами часткового вивантаження товару та перерахунку усіх вантажних місць було встановлено, що загальна кількість вантажних місць становить не 46 як зазначено у документах, а 60, та виявлено не заявлений у товаросупровідних документах товар: джинси жіночі та дитячі, сукні для дівчат, одяг в асортименті, прості олівці та іграшкові набори, загальною вагою 566,5 кг.

Результати проведеного огляду задокументовані в акті UA 205020/23/6000204.

Зокрема, в п. 8.2 акту вказано загальну кількість вантажних місць - 46, з них відкритих (розпакованих) - 60.

Відповідно до експертного висновку СЛЕД № -0268 від 02 травня 2023 року вартість незаявленого у товаросупровідних документах становить 1051230,33 гривень.

Отже, наведеними доказами стверджено, що фактична кількість вантажних місць з товаром в транспортному засобі становила 60 штук, а у товарно-супровідних документах заявлено 46 вантажних місць.

Порушення митних правил, передбачене диспозицією ч.1 ст.483 МК України полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у визначених диспозицією цієї статті формах, зокрема, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів… документів, що місять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Частиною 2 статті 460 МК України передбачено, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Згідно із ч.2 ст.191 МК України перевізники зобов`язанні під час прийняття товару до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладеної (CMR).

У письмових поясненнях ОСОБА_2 вказав, що при завантаженні гуманітарної допомоги був присутній, але час від часу відлучався та після завершення завантаження загальну кількість вантажних місць не перераховував.

Наведені захисником ОСОБА_2 доводи щодо розміщення товару в транспортному засобі, а саме на одному вантажомісці знаходилось по декілька зв`язаних між собою мішків з товаром, до уваги не приймаються як такі, що не підтверджені іншими належними доказами.

Сам по собі лист відправника гуманітарної допомоги Rosciol Zielonoswiatkowy не спроможний підтверджувати такого способу розміщення товару на вантажомісцях в транспортному засобі.

З акту огляду вбачається, що митний огляд транспортного засобу та наявного у ньому товару проводився в присутності водія ОСОБА_2 , однак, ні в акті огляду, ні в письмових поясненнях, він не вказував про розкріплення з`єднаних між собою мішків із товаром внаслідок чого збільшилась загальна кількість вантажних місць.

Крім цього, з огляду на асортимент, кількість та загальну вартість незаявленого у товаросупровідних документах товару, переконливих підстав вважати, що при завантаженні товару відбулася помилка, суд не вбачає.

За таких обставин встановлено достатньо підстав для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.483 МК України правопорушення.

Вирішуючи питання про обсяг відповідальності ОСОБА_2 належить врахувати таке.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, є волонтером, переміщував гуманітарну допомогу.

Причиною порушення ОСОБА_2 митних правил фактично слугувало неналежне виконання ним вимог ч.2 ст.191 МК України щодо перевірки точних відомостей про кількість вантажних місць з поміщеним в транспортному засобі товару.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

В рішенні "Краєва проти України" від 13 січня 2022 року (скарга № 72858/13, §§ 31-33) Європейський Суд з прав людини сказав, що відповідно до частини першої статті 483 Митного кодексу України, згідно з якою заявницю було визнано винною, штраф у розмірі, який дорівнює вартості товару, що сама собою була дуже високою, та конфіскація товару були обов`язковими заходами без винятків. Відсутність свободи розсуду в українських судів щодо стягнень виключала оцінку індивідуальної ситуації, роблячи будь-яку таку оцінку марною. Суд вже зазначив, що така жорстка система сама собою не здатна забезпечити необхідний справедливий баланс між суспільними інтересами і правом особи на мирне володіння своїм майном (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Гирлян проти Росії", заява № 35943/15). Обов`язковий характер стягнення, а за обставин цієї справи - розмір штрафу, позбавив заявницю можливості викласти аргументи в її справі і мати шанс на успіх у провадженні щодо неї. Наведених міркувань достатньо для висновку Суду, що за обставин цієї справи накладене на заявницю стягнення, зокрема, розмір штрафу, який її зобов`язали сплатити згідно з постановою апеляційного суду у результаті застосування частини першої статті 483 Митного кодексу України, становило непропорційне втручання у її майнові права всупереч вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Частина 1 статті 483 МК України в разі доведеності вини особи передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

З огляду на зазначені вище обставини цієї справи та практику Європейського Суду з прав людини вбачаються підстави для висновку, що застосування до ОСОБА_2 і штрафу, і конфіскації предметів порушення митних правил, що передбачено санкцією ч.1 ст.483 МК України як безальтернативне стягнення, буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

З урахуванням наведеного встановлено підстави для накладення на ОСОБА_2 стягнення у вигляді конфіскації предметів порушення митних правил без застосування штрафу.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України №3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі, а з врахуванням приєднаної до протоколу довідки митного органу витрати митниці на зберігання вилученого товару протягом 139 діб за курсом НБУ на дату розгляду справи в порядку ст.ст.519, 520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року №731.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді конфіскації в дохід держави товару: джинси жіночі та дитячі, сукні для дівчат, прості олівці, іграшкові набори, загальною вартістю 1051230,33 гривень, вилученого за протоколом про порушення митних правил №0131/20500/23.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Волинської митниці витрати по справі на зберігання товару в розмірі 15828 (п`ятнадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень 69 копійок на рахунок UA1160491 в Державній казначейській службі України, місто Київ (МФО 820172, , призначення платежу "за зберігання товарів").

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області О.С. Павлусь