Номер провадження: 33/813/1449/23
Головуючий у першій інстанції Переверзева Л. І.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання - Гасанової Л.Я. кизи, за участю захисника Риженка Д.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Риженка Д.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одесивід 04.07.2023 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: 15 травня 2023 року в Херсонській обл., Херсонський р-н, с. Музиківка, вул. 8-го Березня, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chery Elara в стані алкогольного сп`яніння згідно показань газоаналізатора Алкофор 507 з результатом 0,63‰ проміле. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена статтею 130 ч. 1 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

В апеляційній скарзі захисника Риженка Д.О. зазначив, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:

- судом не надано оцінки тому, що ОСОБА_1 не підписував наданий суду протокол про адміністративне правопорушення та не складав своєю рукою жодного пояснення. Жодного доказу підпису вказаного документу поліціянтами саме ОСОБА_1 надано не було;

- поза увагою суду залишилось те, що рапорт співробітника поліції не може бути доказом по справі, в тому числі через те, що вказаний рапорт не має часу, дати його складання, та дати вчинення будь-якого правопорушення;

- результати приладу Алкофор 507 не можуть буди належним доказом, оскільки жоден документ справи не містить відомостей щодо останньої та чергової дати його повірки. Також не зазначено інвентарного номеру вказаного пристрію та його застосування не узгоджено жодного нормою законодавства;

- відеозапис, який доданий до матеріалів справи є неналежним доказом, оскільки не має відомостей про пристрій, на який він зроблений, з нього не вбачається встановлення ознак алкогольного сп?яніння. Не дивлячись за неналежність вказаного відеозапису, останній не містить у собі жодного зафільмованого автомобіля, окрім поліцейського, що також свідчить про недоведеність керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Окрім того, з вказаного запису незрозуміло, з яким порушенням згоден ОСОБА_1 ;

- з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, чи мала особа, яка його складала таке право, або чи була повноважна на здійснення таких дій.

Посилаючись на наведені доводи, захисник Риженко Д.О. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки апеляційному суду не повідомив, однак участь в апеляційному розгляді приймав його захисник адвокат Риженко Д.О. Відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 за участі його представника.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Риженко Д.О. підтримав доводи апеляційної скарги, та просив її задовольнити.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №192698 від 15 травня 2023 року, складеним відносно ОСОБА_1 . В тому числі поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що 15.05.2023року о 15-й годині випив бутилу пива, в 20-й годині 05 хвилин керував автомобілем Chery. Продув алкотест з результатом 0,63‰ проміле, в медичний заклад їхати відмовився;

- результатом тесту за допомогою приладу Алкофор 507, згідно якого, тестом №00001 від 25.05.2023року встановлено вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі становить 0,63 ‰ проміле;

- рапортом співробітника поліції, капітана В. Шаповала, згідно якого зазначено, що здійснюючи патрулювання в с. Музиківка по вул. 8 Березня ним було помічено автомобіль Chery Elara, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого порушив правила дорожнього руху України, після чого авто було зупинено, а в ході спілкування з водієм було встановлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, не чітка мова та запах алкоголю з порожнини рота. Після чого водію було запропоновано пройти тестування на газоаналізаторі Алкофор 507, на що він погодився та пройшовши дане тестування встановлено, що вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 становить 0,63 проміле;

-диском відеозапису, звідки вбачаються обставини, зазначені в протоколі про адміністративне порушення.

Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, зі змісту протоколу серії ААД № 192698 від 15.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 15.05.2023 року о 20 год 05 хв. в Херсонській обл., Херсонський р-н, с. Музиківка, вул. 8-го Березня, керував транспортним засобом Chery Elara в стані алкогольного сп`яніння згідно показань газоаналізатора Алкофор 507 з результатом 0,63‰ проміле. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху.

Під час складання протоколу проводилася відео зйомка на поліцейську бодікамеру на підставі Закону України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху».

Поліцейський, складаючи відносно згаданої особи протокол про адміністративне правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку вбачав в діях такої особи порушення.

ОСОБА_1 при складанні працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП був присутній, йому роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП, повідомлено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст.277 КУпАП, про що зроблено відмітка.

ОСОБА_1 проставлений підпис в адміністративному протоколі.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, повторно дослідженими під час апеляційного розгляду, які дають підстави визнати докази належними та допустимими та такими, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до приписів п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на недійсність результатів приладу Алкофор-505, через порушення п.6 Інструкції, згідно якого огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом, у той час як такого дозволу на такий прилад немає, є безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01», який у подальшому був розширений та до нього внесений газоаналізатор Алкофор.

Усі види вказаних газоаналізаторів зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529. На даний час ведення цього реєстру скасовано.

Газоаналізатор «Алкофор 505» відповідає затвердженому типу, був зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і отримав «Сертифікат про затвердження типу засобів вимірювальної техніки» №UA-МІ/1-3161-2015 від 30 березня 2015 року. Відповідно до вказаного Свідоцтва, газоаналізатор Алкофор зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3577-14.

Крім того, газоаналізатор Алкофор пройшов процедуру оцінки відповідності ДП «Укрметртестстандарт» та отримав Сертифікат перевірки типу, який чинний до 04 квітня 2024 року.

Погрішність приладу Алклфор 505 стосовно вимірювання температури повітря не може свідчити про те, що даний прилад надає неправильні показники стосовно вимірювання промілей алкоголю. Окрім цього, даний прилад постійно перебуває у службовому автомобілі працівників поліції, де температура повітря може мати інший показник. За таких обставин різниця в градусах Цельсію не може слугувати підставою для твердження про те, що даний прилад вимірює неправильні показники промілей алкоголю.

Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав без зауважень та зазначив, що від медогляду відмовляється. Вказані обставини свідчать про декларативність доводів сторони захисту стосовно необізнаності ОСОБА_1 про складення відносно нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 власноручно написав свої пояснення, в яких зазначив, що випив пляшку пива, на місці продув алкотестер, який показав 0.63 %, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі він відмовляється. Дані пояснення свідчать про необґрунтованість доводів захисника стосовно підписання пояснень не ОСОБА_1 .

Не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи посилання адвоката Риженко Д.О., що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу.

Так відповідно до відеозапису долученого до матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 повідомив про керування транспортним засобом Chery Elara, добровільно пройшов тест на газоаналізаторі, пояснив, що випив пляшку пива, щодо результатів тесту не заперечував.

Будь-яких фактичних даних, які б спростували чи ставили під сумнів достовірність відеозаписів апелянтом не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи захисника Риженко Д.О. стосовно того, що підписи в протоколі про адміністративне правопорушення належать не ОСОБА_1 , а виконанні іншою особою, з приводу чого, ОСОБА_2 звертався до правоохоронних органів є неприйнятними та спростовуються матеріалами справи, зокрема квитанцією з газоаналізатора (а.с 1) з ідентичним підписом. Крім того, доказів щодо звернення до правоохоронних органів з вищевказаного питання та внесення відомостей до ЄРДР стороною захисту не надано.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу захисника Риженка Д.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одесивід 04.07.2023 року відносно ОСОБА_1 , про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець