Справа № 203/2546/23
Провадження № 3/0203/1657/2023
ПОСТАНОВА

іменем України

31 серпня 2023 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

16 жовтня 2022 року о 20 годині 20 хвилин в м. Дніпро, в Центральному районі, по пр.Олександра Поля, 59, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda-6 д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результату медичного огляду КП «ДБКЛПД» ДОР» №4940 від 10.11.2022, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху. При цьому протягом року вже вчиняв дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча його було сповіщено про дату, час і місце судового розгляду належним чином.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин визнано можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №458311 від 29.11.2022 року ОСОБА_1 16.10.2022 року о 20 годині 20 хвилин в м. Дніпро, Центральний район, по пр.Олександра Поля, 59, керував транспортним засобом Mazda -6 д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результату медичного огляду №4940 від 10.11.2022.

Рапортом поліцейського від 29.11.2022 року підтверджуються обставини, викладені в протоколі.

Згідно з карткою обліку адміністративного правопорушення ОСОБА_1 протягом року вже вчиняв порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №4940 від 10.11.2022 року, складеним лікарем- наркологом КП «ДБКЛПД» ДОР, водій ОСОБА_1 , оглянутий 16.10.2022 року о 20 годині 30 хвилин, перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Суд, вивчивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки, відповідно до п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак, ОСОБА_1 нехтував вимогами закону, не виконав вимог вказаного пункту ПДР України та керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, при цьому протягом року вже вчиняв дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП.

У зв`язку з викладеним вважаю необхідним призначити ОСОБА_1 встановлене санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.130, ст.ст.283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривні 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ю.М. Черваньова