ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2023 р. Справа № 596/1330/23

Провадження № 3/596/929/2023

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , тимчасово не працюючого, за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як слідує із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №570039 від 19.08.2023 року, ОСОБА_1 , 19.08.2023 року біля 10:00 години в с.Перемилів, вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї дружини в присутності малолітньої дочки ОСОБА_2 , а саме погрожував фізичною розправою, обзивав нецензурними словами, чим вчинив моральний і психологічний тиск, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 подав до канцелярії суду заяву про слухання справи в її відсутності, своєї вини не визнає повністю, оскільки з дочкою не сварився і вона не була під час конфлікту з дружиною ОСОБА_3 , у зв`язку з чим просить не притягувати його до відповідальності та справу провадженням закрити.

Дослідивши письмові докази в справі, приходжу до наступного. Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 7 грудня 2017 року(далі-Закон № 2229-VIII) визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчинюються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 1 Закону №2229-VІІІ, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Аналіз вищевказаної правової норми та її конструкції дає підстави для висновку, що завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілій особі є однією з, а не єдиною, кваліфікуючою ознакою психологічного домашнього насильства.

Статтею 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

В даному випадку, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення, відомості щодо заподіяння потерпілим шкоди, або його можливого заподіяння відсутні, а також не зазначено, в чому така шкода проявилась, або могла проявитись.

У відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення вказано, що шкоду потерпілим не заподіяно, однак такі дані не узгоджується із диспозицією ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає завдання або можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено:ксерокопія письмового пояснення ОСОБА_4 від 19.08.2023 року; довідка-характеристика №9215 від 21.08.2023 року видану Хлопівським старостинським округом Хоростківської міської ради Чортківського району Тернопільської області.

Однак вказані документи не підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З долученої до матеріалів справи довідки-характеристики №215 від 21.08.2023 року, виданої Хлопівським старостинським округом Хоростківської міської ради Чортківського району Тернопільської області слідує те, що ОСОБА_1 проживає в с. Хлопівка з дня свого народження по даний час. До складу його сім`ї входять: батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; мама ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; син дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; дідусь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . З боку Хлопівського старостинського округу зауважень не було.

Доказів того, що під час конфлікту 19.08.2023 року була присутня неповнолітня донька та мало місце з боку ОСОБА_1 стосовно неї домашнє насильство психологічного характеру, матеріали справи не містять.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №570039 від 19.08.2023 року без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів, по справі про адміністративне правопорушення не надано доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.173-2 ч.1, п.1 ст.247, ст.ст.283-284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Е.М. Митражик