П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Тептюк Є.П., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.06.2023 року серії ААД №310681, ОСОБА_1 25.05.2023 року о 21 год. 15 хв. на а/д Черкаси-Сміла-Умань Н16 40 км керував транспортним засобом, автомобілем марки «Опель Комбо» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в ЧОНД. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданну ОСОБА_1 зазначив, що свою вину не визнає, оскільки наркотичні засоби не вживав, в стані наркотичного сп`яніння не перебував. Разом з тим підтвердив, що автомбілем керував і в ЧОНД на огляді перебува.

Ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягується до відповідальності, встановлено, що вина ОСОБА_1 , не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положенням пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху України), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Разом з цим, відповідно до чинного законодавства, під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежного від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Тобто, одним з основних елементів є керування особою транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Огляду на стан сп`яніння підлягають виключно водії транспортних засобів, які ним керували, що вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

На підтвердження наявності вказаного правопорушення надано: протокол про адміністративне правопорушення від 22.06.2023 року серії ААД №310681, пояснення ОСОБА_1 , з яких слідує, що останній погоджується на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, висновок №349 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до висновку № 349 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння лікар КНП «ЧОНД» за наслідками огляду 25.05.2023 року о 21 год.45 хв. год., прийшов до висновку, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння внаслідок вживання маріхуани.

Однак, процедура огляду на стан сп`яніння чітко визначена законом.

Проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачає наступні дії - огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів, а у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У відповідності до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, відповідно до статті 266 Кодексу, огляд на стан алкогольного сп`яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і зараз.

Згідно розділу III вищезазначеної Інструкції, на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове проведення лабораторних досліджень. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. В свою чергу, висновок, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно розділу III вищезазначеної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Так, до матеріалів справи не долучений акт окляду на стан сп`яніння.

При дослідженні висновку від 25.05.2023 року №349 встановлено, що кількісного визначення наркотичного засобу не зазначено.

На запит суду, щодо надання відомостей, щодо кількісного вмісту наркотичного засобу в сечі ОСОБА_1 , відповіді з КНП «ЧОНД» не надійшло.

Згідно даних медичної літератури: марихуана (каннабіс) - висушена та подрібнена верхня частина рослини з листками та квітками дикоростучої коноплі. Головною психоактивною речовиною марихуани є тетрагідроканнабінол (далі за текстом ТГК).

Всі каннабіноїди - жиророзчинні речовини та накопичуються в тканинах, багатих на ліпіди (мозку, легенях, статевих органах, а також клітинних мембранах). Маючи ліпофільні властивості, після введення в організм каннабіноїди акумулюються в жировій тканині. Виведення їх в систему кровообігу відбувається повільно, внаслідок чого вони можуть виявлятися в організмі протягом тривалого періоду часу, навіть після одноразового вживання. Акумульований в жировій тканині ТГК може бути виявлений високочутливими методами в крові протягом кількох годин після викурювання однієї цигарки.

При регулярному курінні двох цигарок в тиждень протягом 6 місяців слідові кількості ТГК можуть бути виявлені через кілька тижнів після припинення куріння.

При вживанні каннабіусу менше двох разів на тиждень проби в сечі «позитивні» протягом 1-3 днів при порозі значимості результату імунних методів скрінінгу (cut-off, ПЗР) 50 нг/мл, на протязі 2-6 днів при ПЗР 20 нг/мл, як і при підтвердженні по метаболіту ТГК-СООН методами з межею виявлення ПРО=10-15 нг/мл.

При викурюванні однієї цигарки марихуани з 1,75 чи 3,55% ТГК проби сечі при імунному скринінгу дають позитивний результат на протязі від 0,5-1,5 днів до 1-6 днів у залежності від дози та ПЗР.

Для констатації наркотичного сп`яніння необхідно встановити наявність наркотичної речовини в крові людини у сукупності з наявністю симптомів порушення вищої нервової діяльності, психічних функцій та поведінки.

Токсикологічний аналіз, метою якого є виявлення та встановлення наркотиків, медикаментів та інших ксенобіотиків у організмі людини заснований на методології скринінгу. На першій стадії аналітичного етапу проводиться скринінг, що дозволяє зробити припущення чи встановити лише групову належність аналізу. На другому етапі проводяться дослідження, метою яких є ідентифікація аналізу та встановлення його концентрації.

Загальною ознакою методів імунного аналізу є застосування імунних агентів - антитіл та антигенів. Антигени - це речовини, зазвичай, органічного походження, що мають ознаки генетичної відмінності і при потраплянні в організм здатні викликати специфічну імунну відповідь, у результаті чого продукуються антитіла. Антитіла являють собою білки - імуноглобуліни. В результаті взаємодії антигену з антитілом відбувається формування специфічного імунного комплексу. Однак антитіла формують місця зв`язування не на конкретну молекулу, а на будь-який її фрагмент, тобто, імунні реакції завжди перебігають із іншими речовини, що мають у своїй структурі цей фрагмент. Тому загальною проблемою всіх імунних методів є їх крос- реактивність.

Отже, при проведенні імунохроматографічного аналізу визначається не конкретна речовина, а група сполук, тобто, метод має групову специфічність і є сучасним методом скринінгового експрес-аналізу.

Тобто, усі негативні результати скринінгу сприймаються як кінцеві без будь-якої на те перевірки, а проби, що показали «позитивний» результат повинні бути обов`язкового підтверджені іншими більш селективними методами. В якості останніх користуються різними варіантами хроматографії - тонкошаровою, газорідинною, високоефективною рідинною хроматографією, а також комбінаціями двох останніх з мас-спектрометрією.

До речовин, які можуть давати хибнопозитивні результати при застосуванні імуно-хімічного аналізу на марихуану (каннабіс) відносяться: Advil (Ibuprofen), Aleve (Naproxen), Anaprox, Ansaid,

Судово-медичне (експертне) твердження про те, що людина перебуває в стані сп`яніння, в т.ч. наркотичного, можливо лише при наявності даних лабораторних досліджень крові людини з визначенням концентрації виявленої речовини (в даному випадку - наркотичної речовини (в деяких випадках, в залежності від встановленої концентрації, - сечі людини)), при цьому:

- для встановлення наявності наркотичних речовин використовується метод тонкошарової хроматографії,

- для встановлення наявності та концентрації наркотичних речовин використовуються: метод газо-рідинної хроматографії та хромато-мас- спектрометричний метод.

Враховуючи вищезазначене, наявні дані щодо ОСОБА_1 , не дозволяють достовірно стверджувати про те, що він «станом на 25.05.2023 року о 21 год. 45 хв. перебував в стані сп`яніння внаслідок вживання марихуани.

Згідно п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функціїфото- і кінозйомки, відеозапису, засобівфото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018 року включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Як вбачається із досліджених у судовому засіданні відеозаписів події, на них зафіксовано лише спілкування ОСОБА_1 з працівниками медзакладу та здачу ним біологічного матеріалу, при цьому у ОСОБА_1 ніхто не запитує чи перебуває він у стані наркотичного сп`яніння, не заначає ознаки такого сп`яніння.

З матеріалів справи також неможливо встановити, які саме ознаки сп`яніння виявив у ОСОБА_1 поліцейський після зупинки транспортного засобу, тобто які були підстави вимагати проходження огляду на стан сп`яніння. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, а з відеозапису не вбачаються ознаки (поведінка, мислення, стан слизових оболонок очей, ротової порожнини, порушення мови та координації рухів), які б свідчили про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння,

Пояснення, надані ОСОБА_1 , щодо того, що поліцейські не вчиняли жодних дій, щодо виявлення у нього можливих ознак наркотичного сп`яніння,а лише запропонували пройти огляд, повністю узгоджуються з відеозаписом, наданим співробітниками патрульної поліції. При цьому будь-яких доказів, які би спростували твердження ОСОБА_1 до суду надано не було.

Одночасно на відеозаписі зафіксовано, що поведінка останнього не є сумнівною, є адекватною для подій зафіксованих в протоколі.

Окрім цього, на відеозаписі не зафіксовано безпосередній процес оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, що не дає можливості з`ясувати чи були роз`яснені ОСОБА_1 його права, передбачені ст.268 КУпАП, заявляв чи не заявляв він клопотання про надання можливості скористатись правовою допомогою.

Отже з відеозапису неможливо відтворити обставини адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Наданий відеозапис є коротким, не охоплюють всю процедуру від зупинки водія до моменту складання протоколу, не відображає взагалі процедури роз`яснення порядку проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б підтверджували обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010№ 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових призумціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Нормами ч.1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини, докази по справі, суд встановив, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, окрім того, медичний огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та ст.266 КУпАП, а також порушена процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, вважаю необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 130 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Є. П. Тептюк