Номер провадження 3/754/4238/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 вересня 2023 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Сенюта В.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

18.07.2023 року о 21 годині 10 хвилин у м. Києві по пр-т Червоної Калини, 15, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння в встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 , будучи повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, за адресою зазначеною у протоколі та за допомогою смс-повідомлення, не з`явився, клопотань про відкладення розгляду від нього не надходило.

Судом були вжиті всі, передбачені законом заходи для виклику особи, що притягується до адміністративної відповідальності до суду, тому суддя з дотриманням вимог ст. 268 КУпАП, вважає за можливе слухати адміністративну справу у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності за наявних матеріалів.

При цьому, суд враховує, що правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП не відносяться до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, ч. 2 ст. 268 КУпАП.

Керується рішеннями Європейського суду, в яких наголошується, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Винність ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом нагрудної камери на якій зафіксовано, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку.

Як вбачається з наявного у справі відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, поліцейський повідомив водія про наявність у нього відповідних ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонував ОСОБА_1 пройти огляд, останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що зафіксовано на нагрудній боді-камері 472363.

Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 07.03.2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння 05.02.2023 року правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 01.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП скоєного 21.11.2022 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку, що особа вчинила адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При розгляді справи судом не було встановлено обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника, але при цьому судом враховується при призначенні покарання наслідки, до яких могли призвести дії порушника, а тому суд приходить до висновку про призначення правопорушнику покарання у вигляді накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк десять років без оплатного вилучення транспортного засобу. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, транспортний засіб Chevrolet Lacetti д.н.з НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 .

Згідно із ч. 1 ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284, 290, 291 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП за вчинення якого накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.О. Сенюта