1Справа № 335/7187/23 3/335/2505/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши матеріал, що надійшов з Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директор Департаменту культури і туризму Запорізької міської ради, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 164-12 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 08/0037пр/2023 від 28.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 164-12 КУпАП.

У протоколі зазначено про виявлення порушення бюджетного законодавства в частині нецільового використання бюджетних коштів, а саме: Департаментом у 2019-2021 роках проведено видатки на цілі, що не відповідають напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспортах бюджетних програм на загальну суму 4 838 542,00 грн. Зокрема, Департаментом проведено видатки на організацію та проведення конкурсів, фестивалів, концертів, святкових заходів тощо за рахунок бюджетних коштів по КПКВК 1011100 «Надання спеціальної освіти мистецькими школами», КПКВК 1010160 «Керівництво і управління у сфері культури і мистецтва, туризму» до завдань яких не належить проведення відповідних заходів та які Департаментом не планувалися на загальну суму 1 630 542,00 грн (в т.ч.: по КПКВК 1011100 у 2019 році по загальному фонду - 145000,00 грн, по спеціальному фонду - 514850,00 грн, у 2020 році по спеціальному фонду - 199692,00 грн; по КПКВК 1010160 по загальному фонду у 2019 році - 467 000,00 грн, у 2021 році - 304 000,00 грн); по КПКВК 1014082 «Інші заходи в галузі культури і мистецтв» у 2020 році проведено видатки по загальному фонду на заходи, які не планувалися, на суму 3208000,00 грн (в т.ч.: по КЕКВ 2282 - 1 275 000,00 грн, КЕКВ 2240 - 1 933 000,00 грн). Зазначене відповідно до абз.3 ч.1 ст.119 Бюджетного кодексу України є нецільовим використанням бюджетних коштів та відповідно до п.24 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України є порушенням бюджетного законодавства.

В протоколі зазначено, що порушення вчинені ОСОБА_1 , який в періоді з 01.01.2019 по 18.11.2021 обіймав посаду директора в Департаменті культури і туризму Запорізької міської ради, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 68А. Порушення виявлені 28.07.2023 (акт ревізії від 21.06.2023 №040804-20/3, який підписано посадовими особами Департаменту 03.07.2023 із запереченнями, висновок на які надано 28.07.2023).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, вказав що працював на посаді директора з 20.06.2018 по 19.11.2021. Вважає, що за період роботи на посаді директора, він виконував всі завдання та обов`язки директора,визначені посадовою інструкцією належним чином. На діяльність департаменту культури і туризму Запорізькою міською радою: у 2019 році було виділено приблизно 200 млн грн. у 2020 році 215 млн. грн. у 2021 році 300 млн. грн. Ці кошти були спрямовані містом на виплати: обов`язкові, комунальні платежі, поточні видатки та інші. Всі кошти які були надані департаменту були спрямовані згідно з їх призначенням. Всі кошти були направлені в межах затвердженого фонду. Він не видавав будь- яких правових нормативно- правових актів, що зменшують надходження бюджету або збільшують витрати всупереч закону. Щодо ніби то порушенням нецільового використання бюджетних коштів. Вважає, що в протоколі помилково вказано що ніби то департаментом у 2019-2021 роках проведено видатків на цілі що не відповідають напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспортах бюджетних програм на загальну суму 4 838 542,00 грн. Департамент культури і туризму міської ради, розробляє Програму Культура Запоріжжя та затверджує її на сесії Запорізької міської ради на кожні 3 роки. Міська Програма «Культура Запоріжжя на 2019-2021 роки» була затверджена рішенням Запорізької міської ради № 28 від 19.12.2018 року. Завдання і заходи з виконання програми були визначені у Додатку 1 до Програми Програма «Культура Запоріжжя на 2019-2021 роки». Документ, який визначає мету, завдання, напрями використання бюджетних коштів, відповідальних виконавців, результативні показники та інші характеристики бюджетної програми відповідно до бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), та цілей державної політики у відповідній сфері діяльності, формування та/або реалізацію якої забезпечує головний розпорядник - є паспорт бюджетної програми затверджений Наказом Міністерства фінансів України №1098 «Про паспорти бюджетних програм». Згідно пункту 4 вище вказаного наказу від 21.12.№1098, вказано, що головні розпорядники забезпечують відповідність змісту паспортів бюджетних програм закону про Державний бюджет України та/або розпису державного бюджету (крім випадків внесення змін до паспортів бюджетних програм у разі внесення змін до спеціального фонду кошторису бюджетної установи в частині власних надходжень бюджетних установ), порядкам використання бюджетних коштів та цим Правилам. В Паспорті бюджетної програми місцевого бюджету не відображені видатки по спеціальному фонду, оскільки Паспорт затверджується на початку року дому бухгалтерією департаменту культури і туризму не було внесені зміни до паспортів. Фінансування організації та проведення заходів за участю мистецьких навчальних закладів, здійснювалось виключно за призначенням та на виконання завдань затверджених Статутами закладів, а саме: задоволення потреб у професійному самовизначенні і творчій реалізації; створення умов для творчого і духовного розвитку; задоволення духовних та естетичних потреб громадян тощо. Отже, проведення видатків на цілі відповідає напрямам використання бюджетних коштів, як він вважає не є нецільовим використанням бюджетних коштів. Його дії, як керівника Департаменту культури і туризму були спрямовані тільки на законне використання бюджетних коштів. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник ОСОБА_1 адвокат Гуляєва С.Л. зазначала, що, по-перше, спливли строки накладення адміністративного стягнення, оскільки вказані у акті ревізії документи, були предметом іншої ревізії у 2021 році, отже були виявлені ще у 2021 році, проте у той час протокол складено не було, після другої перевірки за тими ж обставинами, що були предмет попередньої перевірки складено протокол вже у 2023 році, а тому строки передбачені ст. 38 КУпАП спливли. Також вказала, що у протоколі взагалі не викладено суб`єктивну сторону правопорушення, під час проведення ревізії ОСОБА_2 не був директором і не міг надати ревізії відповідні пояснення, з Актом ревізії від 21.06.2023, який підписано посадовими особами Департаменту 03.07.2023 із запереченнями, висновок на які надано 28.07.2023 ОСОБА_1 не згоден і буде оскаржувати рішення, яке буде прийнято за цим актом одразу ж після його отримання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , його представника - адвоката Гуляєвої С.Л., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: 1) протокол про адміністративне правопорушення № 08/0037пр/2023 від 28.07.2023 року; 2) висновок на заперечення до акту планової перевірки №040804-20/3 від 21.06.2023 3) Акт планової виїзної ревізії окремих питань фінансово- господарської діяльності департаменту культури і туризму Запорізької міської ради за період з 01.01.2019 по 31.03.2023 4) запит на надання інформації, 5) запит до директора Департаменту 6) Додаток 32 копії кошторисів, довідок пр зміни до них 7) довідка про проведення видатків на організацію та проведення заходів за програмами, до завдань яких не належать проведення цих заходів, а також при відсутності їх планування по Департаменту за 2019-2021 роки, 8) запит, суд приходить до висновку, що провадження по ній підлягає закриттю з наступних підстав.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 08/0037пр/2023 від 28.07.2023 року, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 164-12 КУпАП.

Особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, заперечується причетність до вчинення інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 164-12 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 119 Бюджетного кодексу України нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі) або в порядку використання бюджетних коштів.

Згідно ч. 5 ст. 164-12КУпАП за порушення бюджетного законодавства у вигляді нецільового використання бюджетних коштів, передбачена відповідальність посадових осіб.

Згідно п. 24) ч.1 ст. 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, зокрема, нецільове використання бюджетних коштів. Тобто порушення бюджетного законодавства це дія або бездіяльність учасника бюджетного процесу, що призвела до порушення встановленого законодавством порядку складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджетів та звітування про їх виконання.

Згідно із ст. 119 Бюджетного кодексу України нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають: бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет); напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі) або в порядку використання бюджетних коштів; бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).

У протоколі № 08/0037пр/2023 від 28.07.2023 року відносно ОСОБА_1 в графі суть порушення зазначено: порушення бюджетного законодавства в частині нецільового використання бюджетних коштів, а саме: Департаментом у 2019-2021 роках проведено видатки на цілі, що не відповідають напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспортах бюджетних програм на загальну суму 4 838 542,00 грн. Зокрема, Департаментом проведено видатки на організацію та проведення конкурсів, фестивалів, концертів, святкових заходів тощо за рахунок бюджетних коштів по КПКВК 1011100 «Надання спеціальної освіти мистецькими школами», КПКВК 1010160 «Керівництво і управління у сфері культури і мистецтва, туризму» до завдань яких не належить проведення відповідних заходів та які Департаментом не планувалися на загальну суму 1 630 542,00 грн (в т.ч.: по КПКВК 1011100 у 2019 році по загальному фонду - 145000,00 грн, по спеціальному фонду - 514850,00 грн, у 2020 році по спеціальному фонду - 199692,00 грн; по КПКВК 1010160 по загальному фонду у 2019 році - 467 000,00 грн, у 2021 році - 304 000,00 грн); по КПКВК 1014082 «Інші заходи в галузі культури і мистецтв» у 2020 році проведено видатки по загальному фонду на заходи, які не планувалися, на суму 3208000,00 грн (в т.ч.: по КЕКВ 2282 - 1 275 000,00 грн, КЕКВ 2240 - 1 933 000,00 грн). Зазначене відповідно до абз.3 ч.1 ст.119 Бюджетного кодексу України є нецільовим використанням бюджетних коштів та відповідно до п.24 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України є порушенням бюджетного законодавства.

У відповідності до п.2 Розділу ІІ Порядку оформлення Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Державної аудиторської служби України 01.12.2016 № 168, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 грудня 2016 р. за № 1674/29804 у разі вчинення однією особою кількох адміністративних правопорушень протоколи складаються щодо кожного з вчинених правопорушень.

Об`єктивна сторона правопорушення за ст. 164-12 КУпАП виражається в порушенні бюджетного законодавства, а саме: нецільове використання бюджетних коштів. Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Отже, за конструкцією об`єктивної сторони склад правопорушення формальний і вважається закінченим після вчинення будь-якої з незаконних дій чи бездіяльності з предметом правопорушення.

Нецільове використання коштів, як один із видів правопорушення за ч.5 ст.164-12 КУпАП, вважається вчиненими в момент здійснення відповідних видатків витрачання бюджетних коштів, тобто виплати, та не є триваючим, оскільки з об`єктивної сторони характеризується обмеженою у часі дією і завершується фактом проведення видатків.

Виходячи з даних протоколу про адміністративне правопорушення та витягу з акту ревізії нецільове використання бюджетних коштів Департаментом полягало у діях щодо здійснення платежів за рахунок бюджетних коштів на цілі, що не відповідають напрямам їх використання, визначених у паспортах бюджетної програми у 2019-2021 роках, і за кожним окремим видатком на цілі, що не відповідають напрямам їх використання може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.164-12 КУпАП, тобто за кожним окремим видатком на цілі, що не відповідають напрямам їх використання визначеним у паспортах бюджетних програм, є окремим адміністративним правопорушенням.

Зазначення у протоколі про проведення Департаментом видатків на цілі, що не відповідають напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспортах бюджетних програм на загальну суму 4 838 542,00 грн., зокрема, видатки на організацію та проведення конкурсів, фестивалів, концертів, святкових заходів тощо за рахунок бюджетних коштів по КПКВК 1011100 «Надання спеціальної освіти мистецькими школами», КПКВК 1010160 «Керівництво і управління у сфері культури і мистецтва, туризму» до завдань яких не належить проведення відповідних заходів та які Департаментом не планувалися на загальну суму 1 630 542,00 грн (в т.ч.: по КПКВК 1011100 у 2019 році по загальному фонду - 145000,00 грн, по спеціальному фонду - 514850,00 грн, у 2020 році по спеціальному фонду - 199692,00 грн; по КПКВК 1010160 по загальному фонду у 2019 році - 467 000,00 грн, у 2021 році - 304 000,00 грн); по КПКВК 1014082 «Інші заходи в галузі культури і мистецтв» у 2020 році проведено видатки по загальному фонду на заходи, які не планувалися, на суму 3208000,00 грн (в т.ч.: по КЕКВ 2282 - 1 275 000,00 грн, КЕКВ 2240 - 1 933 000,00 грн), свідчить про невизначену кількість правопорушень, які, можливо, вчинялись протягом періоду 2019-2021р.

Разом з тим вказані правопорушення не конкретизовані, не зазначені дата та суть кожного з них.

Таким чином, у порушення п.2 Розділу IІ Порядку оформлення Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення №08/0037пр/2023 від 28.07.2023 складено щодо декількох адміністративних порушень, і до суду надійшов один протокол щодо кількох окремих адміністративних правопорушень.

З огляду на наведені обставини щодо складання не окремих протоколів щодо кожного з порушень, зміст протоколу не відповідає вимогам ст. 256 КпАП.

Більш того, суд зауважує, що у протоколі про адміністративні правопорушення за ст. 164-12 КУпАП слід не лише посилатися на ч. 5 ст. 164-12 КпАП, а й точно вказувати, які саме дії (бездіяльність) особи утворюють об`єктивну та суб`єктивну сторону кожного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.121 БК України порушення бюджетного законодавства, вчинене розпорядником чи одержувачем бюджетних коштів, може бути підставою для притягнення до відповідальності згідно з законами України його керівника чи інших відповідальних посадових осіб, залежно від характеру вчинених ними діянь.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері виконання Державного та місцевих бюджетів.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в порушенні бюджетного законодавства, а саме: нецільове використання бюджетних коштів. Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (посадові особи - розпорядники бюджетних коштів).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

ОСОБА_1 інкримінується згідно протоколу порушення бюджетного законодавства в частині нецільового використання бюджетних коштів у період 2019-2021 рр., в описі встановлених обставин по всіх виявлених порушеннях не вказано, які саме дії (бездіяльність) саме ОСОБА_1 утворюють об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушень, при тому, що ОСОБА_1 як вказано у Акті ревізії виконував обов`язки директора Департаменту по 18.11.2021 року, тобто не увесь бюджетний рік 2021, а тому вчиняти будь які дії як директор Департаменту з 19.11.2021 не міг. Разом з тим у протоколі про адміністративне правопорушення не розмежовано, які діяння вчинені до 19.11.2021 та після настання цієї дати.

Отже, зазначивши у протоколі лише про нецільове використання коштів, відповідна посадова особа, яка склала цей протокол, фактично не зазначила, у чому конкретно полягають вчинені ОСОБА_2 порушення, які інкримінуються, а посилання на норми Бюджетного кодексу України не розкривають об`єктивної та суб`єктивної сторони та суті конкретних порушень, які ставляться йому у провину, чим порушується його право на захист, з огляду на те, що судовий розгляд обставин справи проводиться судом лише у межах, зазначених у протоколі.

Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальними фразами, не зазначивши обставини та суті вчинення самих правопорушень (дії або бездіяльність та в чому вони полягали) з посиланням на норму спеціального Закону.

З огляду на встановлені вище обставини протокол про адміністративне правопорушення не містять конкретного викладення об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 164-12 КУпАП із викладом фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку суд може встановити наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення, її винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До того ж, переданий на розгляд суду протокол про адміністративне правопорушення не містить чіткого викладу обставин правопорушення, оскільки у ньому відсутні відомості про місце, час та обставини вчинення діянь, а зазначений період з 2019 року по 2021 р. не може бути врахований як період вчинення правопорушень, оскільки правопорушення до триваючих не відноситься.

До того ж, у порушення Порядку, в контексті спеціального суб`єкту даного правопорушення, наказу про призначення на посаду директора, посадових обов`язків останнього до протоколу про адміністративне правопорушення додано не було, як і документів щодо обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення (довідки про склад сім`ї, наявність на утриманні непрацездатних осіб тощо, якщо такі були надані особою, що притягається до адміністративної відповідальності) (пп.3 п.2 розділу VI Порядку оформлення Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення), а надані суду матеріали усупереч п.2 розділу VI Порядку надані у ксерокопіях, не завірені підписом посадової особи та печаткою органу державного фінансового контролю. У супровідному листі про передачу справи про адміністративне правопорушення до суду не зазначено яких заходів для усунення виявлених порушень вжито посадовою особою об`єкта контролю, стосовно якої складено протокол(пп.2 п.4 розділу VI Порядку).

Крім того, судом встановлено, що Акт планової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності департаменту культури і туризму Запорізької міської ради за період 01.01.2019 по 31.03.2023 складено 21.06.2023.

Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, в порушення приписів ч.2 ст.254 КУпАП, уповноваженою посадовою особою протокол №08/0037пр/2023 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.164-12 КупАП був складений лише 28 липня 2023 року (а.с.3), тобто через тридцять дев`ять днів після складання Акту №040804-20/3 від 20.06.2023 року, тобто виявлення особи яка вчинила адміністративне правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , крім вищенаведеного, також не відповідає вимогам ч.2 ст.254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою значно пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення.

Виходячи із загальних завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначених статтею 1 цього Кодексу, уповноважені посадові особи органів державної влади, які відповідно до ст.255 КУпАП наділені повноваженнями складати протоколи про адміністративне правопорушення, повинні діяти на підставі закону та згідно процедури визначеної законодавчими нормами.

Підсумовуючи викладене, враховуючи вимоги КУпАП та загальні принципи судочинства, суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу, та вважає, що посадовою особою, якою складено протокол, не дотримано порядок його складання. Пред`явлене обвинувачення у вчиненні декількох окремих правопорушень викладено у порушення Порядку в одному протоколі, у протоколі не вказана ані час, ані місце вчинення правопорушень, суть правопорушеннь неконкретна, протокол оформлено без дотримання Порядку оформлення Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення.

Суд не має права самостійно формулювати обвинувачення, що узгоджується з висновком ЄСПЛ у рішенні у справі Карелін проти Росії; («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) і при розгляді справи про адміністративне правопорушення позбавлений процесуальної можливості самостійно збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення ,а невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, дотримуючись засади змагальності, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, суд повинен бути впевнений, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, щодо якої складено протокол.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, протокол складено із істотними порушеннями, про які вказано вище, суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 164-12 КУпАП у встановлений спосіб не доведена.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, на час скерування до суду матеріалів щодо ОСОБА_1 закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Згідно з частиною другою статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2018 у справі № 487/2854/17 зробив висновок, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. У постанові від 11.04.2018 у справі № 804/401/17 ВС зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Нецільове використання коштів, як один із видів правопорушення за ч.5 ст.164-12 КУпАП, не є триваючим, оскільки з об`єктивної сторони характеризується обмеженою у часі дією і завершується фактом проведення видатків на цілі, що не відповідають напрямам використання бюджетних коштів.

Отже, правопорушення зазначеної категорії вважається вчиненими в момент здійснення відповідної виплати, та не є триваючим.

Виходячи з даних протоколу про адміністративне правопорушення та витягу з акту ревізії нецільове використання бюджетних коштів полягали у діях щодо здійснення платежів за рахунок бюджетних коштів на цілі, що не відповідають напрямам їх використання, визначених у паспортах бюджетної програми у 2019-2021 роках, останні видатки проведено у серпні 2021 року-26.08.2021.

Таким чином, останній днем притягнення особи до відповідальності у разі доведення останнього за часом складу правопорушення 26.11.2021.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду № 927/623/18 від 16.04.2019 року, застосування положень п.7 ст. 247 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП- через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Проте суд за обставин, встановлених в судовому засіданні вважає необхідним закрити провадження за п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, що є реабілітуючою обставиною закриття провадження.

Наведене у сукупності є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 247, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 164-12 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КупАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Ю.В. Апаллонова