ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1576/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2023 р. смт Петриківка

Суддя Петриківського райсуду Дніпропетровської області Іщенко І.М. розглянувши матеріали, які надійшли із ГУНП ВП № 10 в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає

АДРЕСА_1 , не працює

за скоєння адміністративного правопорушення по ст.173 КУпАП

В С Т А Н О В И В

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія № 926431 від 14.08.2023 року за ст.173 КУпАП із якого, вбачається, що 10.06.2023 року в 5-20 хв. в с. Єлизаветівка по вул. Котеджна, 47-а на території котеджного містечка в громадському місці ОСОБА_2 після вживання пива нецензурно висловлювався та голосно кричав, чим порушив спокій ОСОБА_3 та завдав удар ногою в задню частину тіла ОСОБА_4 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав, заперечував щодо законності складеного протоколу. Пояснив, що 10.06.2023 року не порушував громадський порядок у котеджному містечку в с. Єлизаветівка, була спочатку словесна перепалка між ОСОБА_4 та його знайомим ОСОБА_5 , який вдарив ОСОБА_6 із метою захисту . ОСОБА_7 як ОСОБА_6 підняв із землі каміння і вдарив ОСОБА_5 . ОСОБА_6 спричинив йому також тілесні пошкодження. Заперечує що бив ОСОБА_6 , громадським порядок не порушував, сторонніх людей не було.

Захисник Ткачук В.А. вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення по ст. 173 КУпАП, так як ОСОБА_6 10.06.2021 року спричинив легкі тілесні ушкодження ОСОБА_2 , а ОСОБА_8 спричинив тяжкі тілесні пошкодження ножем.

Потерпілий ОСОБА_4 до суду не явився, в телефонному режимі пояснив не бажає приходити до суду та надавати свідчення.

Свідок ОСОБА_3 до суду не явилась, про день і час слухання справи була повідомлена належним чином смс повідомленням.

Суд, заслухавши ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 ч.1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Статтею 173 КУпАП встановлено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Для визначення поняття громадський порядок суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок - це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести під`їзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоров`я, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт; стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Також обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наслідки у вигляді порушення громадського спокою і спокою громадян.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, вказаний протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП, не зазначено якими саме діями ОСОБА_2 було порушено громадський порядок і спокій громадян, що є наслідком дрібного хуліганства, наслідком якого є відповідальність за ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав, зазначив, що громадський порядок та спокій громадян не порушував, суперечка 10.06.2023 року виникла між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження і його визнано потерпілим по кримінальному провадженні.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 відмовився явитись до суду для дачі пояснень щодо хуліганських дій з боку ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою судового секретаря, свідок ОСОБА_3 до суду не явилась щою засвідчити що був порушено її спокій 10.06.2023 року, відсутні докази про те, що був порушений громадський порядок та спокій інших громадян.

Із відео файлу долученого до матеріалів справи вбачається, що 10.06.2023 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виникла суперечка на грунті особистих неприязних відносин, в результаті яких ОСОБА_4 першим схватив каміння що лежало на землі і наніс удар ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_2 підбіг до ОСОБА_4 і завдав одного удару ногою в задню частину тіла ОСОБА_4 , при цьому інших громадян на відео файлу не вбачається.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи знаходиться постанова про закриття кримінального провадження від 31.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.2 КК України в якій зазначено, що 10.06.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8

18.06.2023 року було порушено кримінальне провадження по ст. 125 ч.1 КК України, в якій ОСОБА_2 був визнаний потерпілим в результаті умисних дій ОСОБА_4 який спричинив йому легкі тілесні ушкодження.

В ході розгляду справи не встановлено обставин та не підтверджено належними та допустимими доказами, які б свідчили про умисні дії

ОСОБА_2 10.06.2023 року і що вони були направлені на вчинення дрібного хуліганства, а саме порушити громадський порядок та спокій громадян котеджного містечка в АДРЕСА_2 .

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_2 не представлено.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст.173, 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. М. Іщенко