Справа №336/7734/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Л.А. розглянула справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла до суду на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Запоріжжя, громадянин України, який зареєстрований як фізична особа-підприємець, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №636, складеним головним державним інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Запорізькій області Гречанли О.В., від 25.07.2023, ОСОБА_1 вчинив порушення порядку проведення розрахунків, а саме, при реалізації пляшки шампанського «Ореанда Асті» об?ємом 0,75 л. біле солодке за ціною 150,00 грн. (розрахунок проводився готівковими коштами) фіскалізований реєстратор розрахункових операцій не застосувався, та розрахунковий документ встановленої форми на суму 150,00 грн. не видавався. Також, встановлено не застосування реєстратора розрахункових операцій при проведенні розрахункових операцій через платіжний термінал 06.07.2023 об 11 год. 11 хв. на суму 206,00 грн., а саме: згідно наданого Х- балансу з платіжного терміналу S11707GL AT KБ «ПРИВАТБАНК», що з початку робочого дня 06.07.2023 та на момент початку фактичної перевірки проведені безготівкові розрахунки через платіжний термінал на загальну суму 294,50 грн., без застосування PPO N на суму 206,00 грн., оскільки в Х-звіті РРО розрахункові операції проведені через платіжний термінал S11707GL AT КБ «ПРИВАТБАНК» зазначені в сумі 88,50 грн., таким чином встановлено не застосування реєстратора розрахункових операцій при проведенні розрахункових операцій через платіжний термінал на суму 206,00 грн.; проведення розрахункової операції через РРО з порушенням використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості, а саме: згідно фіскального чеку N2 від 21.06.2023 року об. 11:54:19 год. здійснено продаж пляшки горілки «Первак» об?ємом 0,5 л. за ціною 89, 90грн., згідно фіскального чеку N15 від 17.06.2023 року об.16:45:12 год. здійснено продаж пляшки пива «АЙС» об?ємом 0,5 л. за ціною 41,90грн. в кількості 2 од. на суму 82.00 грн., згідно фіскального чеку N1 від 01.06.2023 року об. 10:59:36 год. здійснено продаж горілки «Первак» об?ємом 0.5 л за ціною 89,90грн. без зазначення десятизначного коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, в наведених фіскальних чеках зазначено код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, який складається з 9 цифр. Відповідно до Наказу N13 від 21.01.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 11.02.2016 №220/28350 (зі змінами) для підакцизного товару необхідно забезпечити зазначення у фіскальному касовому чеку коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, який складається з 10 цифр, назву товару, його облікову кількість, ціну товару та цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку, для алкогольних товарів, які підлягають маркування. Порушено: п. 1, п. 2, п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР (зі змінами та доповненнями). Відповідно до вимог ст. 155-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Акт фактичної перевірки N3569/08/01/07/09/ НОМЕР_1 від 17.07.2023 р.

У судовому засіданні по справі ОСОБА_1 із викладеними порушеннями не погоджується, підтримує пояснення, надані до акта перевірки.

Всебічно вивчивши матеріали справи, суддя дійшла висновку про те, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження з огляду на наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як передбачено ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Відповідно, протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до розділу ІІ п. 2 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016 №566, у разі вчинення однією особою кількох адміністративних правопорушень протоколи складаються окремо щодо кожного з вчинених правопорушень.

Проте, в порушення зазначеної норми у протоколі про адміністративне правопорушення №636 від 25.07.2023 зазначено декілька самостійних складів адміністративного правопорушення, а саме:

1) при реалізації пляшки шампанського «Ореанда Асті» об?ємом 0,75 л. біле солодке за ціною 150,00 грн. (розрахунок проводився готівковими коштами) фіскалізований реєстратор розрахункових операцій не застосувався, та розрахунковий документ встановленої форми на суму 150,00 грн. не видавався;

2) встановлено не застосування реєстратора розрахункових операцій при проведенні розрахункових операцій через платіжний термінал 06.07.2023 об 11 год. 11 хв. на суму 206,00 грн.;

3) проведення розрахункової операції через РРО з порушенням використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості (наведено декілька випадків: згідно фіскального чеку N2 від 21.06.2023, N15 від 17.06.2023 року, N1 від 01.06.2023 року).

Крім того, в порушення вимог ст.256 КУпАП, в протоколі стосовно кожного епізоду не зазначені ні місце, ані фактичний час вчинення адміністративного правопорушення, що має бути чітко встановлено особою, якою складено протокол за результатами виявлення правопорушення, форму вини, в чому полягали дії ОСОБА_1 , які становлять склад даного правопорушення, як керівника (посадової особи).

Суд зауважує, що саме по собі посилання посадовою особою, якою складено протокол, на зміст акта перевірки не може бути прийнято до уваги судом, оскільки він є доказом на підтвердження обставин, які мають бути вичерпно відображені саме в протоколі. Із врахуванням наведеного не відповідає дійсності й дата вчинення порушення, вказана у протоколі 06.07.2023, адже за умови доведеності кожного з викладених вище епізодів правопорушень, дати їх вчинення різняться та не пов`язані в жодний спосіб із датою перевірки або складання акту за результатами її проведення.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, склад якого становить порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, - визначається ставленням особи, яка його вчинила, до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу та необережності.

Натомість, оцінки діям ОСОБА_1 на предмет наявності умислу, або, навпаки, необережності дій, посадовою особою при складанні протоколу не надано. До протокола не додано й докази реєстрації ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця, використання певного реєстратора розрахункових операцій ним, як юридичною особою, за місцем здійснення господарської діяльності.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), на переконання суду, дані, відображені у протоколі, щодо наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тому, враховуючи вищезазначене, суд позбавлений можливості та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, безпосередньо перебиратиме на себе функції обвинувача.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

На підставі вищевикладеного та за результатами дослідження наявних у справі доказів, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 9, 155-1, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015).

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік