Справа № 203/3933/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2023 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшли матеріали справи з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №751828 від 11.07.2023 року, складеним відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за фактом того, що останній 11.07.2023 року, близько 20-23 г., за адресою спільного мешкання із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , порушив терміновий заборонний припис від 08.07.2023 року серії АА 210394, яким його було зобов`язано залишити місце проживання, заборонено вхід та перебування в місці проживання, заборонено в будь-якій спосіб контактувати з постраждалою по 18.07.2023 року.

За викликом до суду ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно термінів, наведених в ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частинами 1-5,9,10 ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення. Працівники уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України можуть у встановленому законом порядку застосовувати поліцейські заходи примусу для виселення з житлового приміщення кривдника, якщо терміновий заборонний припис передбачає зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, а кривдник відмовляється добровільно його залишити.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

Терміновий заборонний припис не може містити заходів, передбачених пунктами 1 і 2 частини другої цієї статті, якщо кривдником є особа, яка на день винесення припису не досягла вісімнадцятирічного віку та має спільне місце проживання (перебування) з постраждалою особою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 11.07.2023 року, близько 20-23 г., перебував за адресою спільного мешкання із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив терміновий заборонний припис від 08.07.2023 року серії АА 210394, яким його було зобов`язано залишити місце проживання, заборонено вхід та перебування в місці проживання, заборонено в будь-якій спосіб контактувати з постраждалою по 18.07.2023 року.

Вказані дії утворюють в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З огляду на це, останнього слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

При вирішенні питання про застосування адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, відсутність обставин, які обтяжують його відповідальність.

В зв`язку з цим, суд вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу в сумі 170 грн.

Відповідно до ст.ст.40-1,283 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави також слід стягнути судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.23,33, ч.1 ст.173-2, ст.ст.283,284,285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.Ю.Казак

Постанова набрала чинності ___________ 202__ року.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.