Справа № 638/8001/23
Провадження № 3/638/3643/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Теслікової І.І.,

за участі секретаря судового засідання Цицори К.В.,

прокурора - Кіншакової Н.В.,

захисника Крутько І.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова об`єднані матеріали, які надійшли з 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Коломак, Валківського р-ну, Харківської обл., громадянина України, виконувача обов`язки директора Державної установи «Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України», РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП,-

встановив:

З 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, а саме про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Постановами Дзержинського районного суду м.Харкова від 11 вересня 2023 року протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, на підставі ст.36 КУпАП об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків директора Державної установи «Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України», являючись згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, 21.12.2022 не повідомив у встановленому цим Законом порядку безпосереднього керівника, а саме Національну академію медичних наук України, про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед підписанням та видачею наказу від 21.12.2022 №358-к, яким визначив на власний розсуд собі розмір премії та преміював себе на 13483 грн., маючи в даному питанні приватний інтерес, який зумовлений особистим майновим інтересом у вигляді премії. Таким чином ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Державної установи «Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України», являючись згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, 24.12.2021 не повідомив у встановленому цим Законом порядку безпосереднього керівника, а саме Національну академію медичних наук України, про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед підписанням та видачею наказу від 24.12.2021 №327-к, яким визначив на власний розсуд собі розмір премії та преміював себе на 6794 грн., маючи в даному питанні приватний інтерес, який зумовлений особистим майновим інтересом у вигляді премії. Таким чином ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Державної установи «Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України», являючись згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, в умовах реального конфлікту інтересів 24.12.2021 вчинив дії та прийняв рішення, а саме: на власний розсуд визначив собі розмір премії, підписав та видав наказ від 24.12.2021 №327-к, маючи в даному питанні приватний інтерес, який зумовлений особистим майновим інтересом у вигляді премії. Таким чином ОСОБА_1 не виконав вимоги п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язки директора Державної установи «Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України», являючись згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, в умовах реального конфлікту інтересів 21.12.2022 вчинив дії та прийняв рішення, а саме: на власний розсуд визначив собі розмір премії, підписав та видав наказ від 21.12.2022 №358-к, маючи в даному питанні приватний інтерес, який зумовлений особистим майновим інтересом у вигляді премії. Таким чином ОСОБА_1 не виконав вимоги п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав. ОСОБА_1 та захисник Крутько І.М. заявили клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що розмір премії він особисто собі не визначав, розмір премії йому було визначено на засіданні профспілкового комітету ППО ДУ «ІЗНХ ім.В.Т.Зайцева НАМНУ» від 20.12.2022, що зафіксовано у протоколі №8 та на засіданні профспілкового комітету ППО ДУ «ІЗНХ ім.В.Т.Зайцева НАМНУ» від 17.12.2021, що зафіксовано у протоколі №11. Крім того, призначення його премії перебувало отримання дозволу від Національної академії медичних наук України. Також зазначили, що протоколи про адміністративне правопорушення складені з порушеннями, оскільки оригінал пояснень долучені лише до одного з протоколів про адміністративне правопорушення, а до інших трьох долучено їх копії.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обставини, викладені у протоколах, надавши висновок щодо наявності в діях особи події та складу адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, прокурора, дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення, та додані до них документи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 172-7 КУпАП, зокрема ч. 1 та ч. 2 передбачена відповідальність за неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Диспозиції зазначених статей є бланкетними і лише описують безпосередньо самі правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Згідно з приміткою ст. 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься у ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», де розкривається зміст такого терміну як реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко установити, що: а) приватний інтерес наявний, б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Для встановлення наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено як у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.

Отже, конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

За змістом ст. 172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно п.1.1 р.1 Статуту Державної установи «Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України», затвердженого постановою Президії Національної академії медичних наук України від 01.12.2016 №13/22, установа є державною установою, яка заснована на державній власності і відноситься до відання Національної академії медичних наук України.

Відповідно до п.3.1 р.3 вказаного Статуту Установа є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства, круглу печатку зі своїм найменуванням, інші необхідні печатки та штампи.

Статтею 81 ЦК України встановлено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Згідно з ч.2 ст.169 ЦК України територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (комунальні підприємства, спільні комунальні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Таким чином, Установа є юридичною особою публічного права.

Згідно п.6.2 р.6 вказаного Статуту Установу очолює керівник, який обирається, призначається та звільняється з посади й діє відповідно до законодавства та статуту Установи.

Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, члени Ради нагляду за аудиторською діяльністю Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, які не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті, посадові особи та інспектори Інспекції із забезпечення якості Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, члени Ради Аудиторської палати України, посадові особи Аудиторської палати України та працівники комітету з контролю якості аудиторських послуг Аудиторської палати України та комітетів з контролю якості аудиторських послуг професійних організацій аудиторів та бухгалтерів.

Тобто, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст. 172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання ним службових чи представницьких повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічними, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення публічним діячом інших дій. Доведення достатніми доказами обставин чітко визначеної суперечності є обов`язковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме й про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Так, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що згідно наказу Національної академії медичних наук України від 19.05.2017 №11-ос та контракту №5-н від 19.05.017 з керівником наукової установи Національної академії медичних наук ОСОБА_1 призначено на посаду директора Установи на умовах контракту строком на п`ять років з 22.05.2017 по 22.05.2022, згідно з наказом Національної академії медичних наук України від 17.05.2022 №6-00 та додаткової угоди №1 до контракту№5-н від 19.05.017 з керівником наукової установи Національної академії медичних наук України від 17.05.2022 ОСОБА_1 призначено виконувачем обов`язків директора установи з 23.05.2022.

Згідно абз. 7 п.14 розділу 3 контракту №5-н від 19.05.017 преміювання керівника наукової установи, надання йому матеріальної допомоги здійснюється за рішенням Уповноваженого органу управління у межах економії коштів, передбачених в державному бюджеті на оплату праці наукової установи.

Відповідно до п.п.10, 11 Положення про преміювання працівників, який є Додатком №8 до Колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом Державної установи «Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України» на 2019-2022 року, премія виплачується працівникам на підставі наказу по Інституту за погодженням з профспілковим комітетом. Керівнику закладу та його заступникам премія виплачується за рішенням вищого органу за підпорядкуванням.

Крім того, у межах реалізації повноважень, визначених п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство надає роз`яснення щодо застосування антикорупційного законодавства.

Так, згідно пункту 2 «вчинення дій, прийняття рішень в умовах конфлікту інтересів при реалізації повноважень щодо встановлення (чи участі у встановленні) премій, застосування інших заходів матеріального заохочення стосовно себе» роз`яснення НАЗК від 03.03.2023 щодо окремих питань застосування законодавства з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції, однією з найпоширеніших обставин, за якими складаються протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-7 КУпАП, є прийняття керівниками державних органів, керівниками підприємств, установ та організацій в умовах реального конфлікту інтересів рішень щодо встановлення премій та інших стимулюючих виплат.

Складаючи протоколи за вказаними фактами, уповноважені особи Національного агентства виходять з того, що додаткова заробітна плата (винагорода за працю понад установлені норми, у тому числі за трудові успіхи та винахідливість), на відміну від основної (винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці) не є гарантованою. Можливість її отримання та розмір, як правило, залежать від оцінки результатів роботи особи її керівником, який і приймає рішення щодо її виплати.

Наявність можливості впливати на отримання чи неотримання додаткової заробітної плати (включаючи премію та інші види стимулюючих виплат), а також впливати на її розмір і визначає приватний інтерес особи, яка приймає відповідне рішення стосовно себе.

З огляду на викладене не можна погодитись із висновками окремих судів, які констатували відсутність у діях/бездіяльності осіб, які притягались до адміністративної відповідальності, складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-7 КУпАП, мотивуючи це тим, що отримання грошової винагороди у формі зарплати та її складових (премії, надбавки) за своєю суттю не може бути мотивом правопорушень, пов`язаних з корупцією, оскільки право «на зарплату, не нижчу від визначеної законом» законодавчо закріплене у ст. 43 Конституції України.

Відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 172-7 КУпАП, підлягають: особа, наділена повноваженням приймати рішення про преміювання/встановлення надбавки (керівник державної служби в державному органі, керівник державного/комунального підприємства тощо); особа, яка уповноважена вносити пропозиції (у формі письмового подання чи іншим чином) щодо наявності підстав та розміру премії чи надбавки (безпосередній керівник працівника чи керівник вищого рівня).

У другому випадку особа не приймає рішення про встановлення премій чи надбавок, а ініціює прийняття такого рішення уповноваженою особою.

Необхідність внесення зазначеної пропозиції зумовлена тим, що керівник, приймаючи рішення про встановлення зазначених виплат, з об`єктивних причин не може самостійно оцінити роботу кожного з підлеглих працівників, у зв`язку з чим здійснення такої оцінки покладається на безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу.

Відповідно, пропозиції безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу є основою для прийняття керівником органу, підприємства, установи, організації рішення про преміювання чи встановлення надбавок та їх розміру.

Отже, приватний інтерес при реалізації цього повноваження (внесення пропозицій) стосовно себе пов`язаний з можливістю впливу на зміст рішення керівника.

Прийняттю рішення щодо преміювання чи застосування стимулюючих виплат керівником можуть передувати: розрахунок розміру премії чи надбавки бухгалтерською службою; надання пропозицій щодо преміювання/застосування стимулюючих виплат керівниками структурних підрозділів; розгляд питання щодо преміювання/застосування стимулюючих виплат колегією чи іншим дорадчим органом; розгляд питання щодо преміювання/застосування стимулюючих виплат на засіданні профспілкової організації.

Наявність у розпорядженні керівника бухгалтерських розрахунків, пропозицій підлеглих працівників, висновків дорадчих органів, якщо вони не позбавляють його дискреційних повноважень стосовно прийняття остаточного рішення про преміювання чи застосування стимулюючих виплат, не виключає його відповідальності за прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, згідно листа №721 від 21.12.2021 заступник директора з наукової роботи ОСОБА_2 попросив у президента Національної академії медичних наук України дозвіл на виплату премії за рахунок економії коштів на оплату праці директору установи ОСОБА_1 .

Листом №1-06/2161 від 23.12.2021 Президент Національної академії медичних наук України на лист №721 від 21.12.2021 щодо преміювання директора Інституту ОСОБА_1 повідомив, що НАМН України не заперечує проти зазначеної виплати за умови дотримання чинного законодавства.

Згідно витягу з протоколу №11 засідання профспілкового комітету ППО ДУ «ІЗНХ ім.В.Т.Зайцева НАМНУ» від 17.12.2021, затверджено: погоджено виплату премії працівникам науки за високий професіоналізм, вагомі трудові здобутки, сумлінне та якісне виконання своїх обов`язків.

Згідно витягу з наказу №327-к від 24.12.2021 директор інституту, професор, академік НАМНУ ОСОБА_1 наказав преміювати співробітників науки, у тому числі себе.

Також, згідно листа №500 від 09.12.2022 заступник директора з наукової роботи ОСОБА_2 попросив у президента Національної академії медичних наук України дозвіл на виплату премії за рахунок економії коштів на оплату праці директору установи ОСОБА_1 .

Листом №1-06/1528 від 19.12.2022 Президент Національної академії медичних наук України на лист №500 від 09.12.2022 щодо преміювання директора Інституту ОСОБА_1 повідомив, що НАМН України не заперечує проти зазначеної виплати за умови дотримання чинного законодавства.

Згідно витягу з протоколу №8 засідання профспілкового комітету ППО ДУ «ІЗНХ ім.В.Т.Зайцева НАМНУ» від 20.12.2022, затверджено: погоджено виплату премії працівникам науки за високий професіоналізм, вагомі трудові здобутки, сумлінне та якісне виконання своїх обов`язків.

Згідно витягу з наказу №358-к від 21.12.2022 в.о. директора інституту, професор, академік НАМНУ ОСОБА_1 наказав преміювати співробітників науки, у тому числі себе.

Тобто, судом достовірно з`ясовано, що директор ДУ «ІЗНХ ім.В.Т.Зайцева НАМНУ» ОСОБА_1 24.12.2021 та 21.12.2022 виносив накази про преміювання в тому числі себе, не отримавши від Національної академії медичних наук України рішення щодо свого преміювання, оскільки своїми листали президент Національної академії медичних наук України лиши повідомляв, що не заперечує проти преміювання директор ДУ «ІЗНХ ім.В.Т.Зайцева НАМНУ» ОСОБА_1 , однак не виносив рішення щодо його преміювання, та в порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив президента Національної академії медичних наук України про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед підписанням та видачею наказів щодо преміювання, в тому числі себе.

Дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, з дотриманням визначених ст. ст. 245, 280 КУпАП вимог, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідивши письмові матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - за ознаками: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - за ознаками прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Суд критично ставиться, до посилань ОСОБА_1 та адвоката Крутько В.В. щодо порушень під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, так як пояснення ОСОБА_1 написав лише один раз та його пояснення долучено лише до одного протоколу про адміністративне правопорушення, а до інших лише їх копія, оскільки чинними нормами законодавства не передбачено обов`язкового відібрання у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності пояснень на окремому аркуші, так як протокол про адміністративне правопорушення містить графу для пояснень, яка ОСОБА_1 була заповнена у кожному протоколі про адміністративне правопорушення, крім того ОСОБА_1 не заперечує, що працівниками поліції йому було надано чотири протоколи про адміністративне правопорушення.

Крім того, в судовому засіданні було допитано особу, яка складана протоколи про адміністративне правопорушення оперуповноваженого 7-го управління (з обслуговування Харківській області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Димитрієва О.А., який надав пояснення, що 18 серпня 2023 року особисто оголошував та вручав ОСОБА_1 всі чотири протоколи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 особисто в кожному протоколі надав свої пояснення про незгоду з протоколами. Крім того, зазначив, що оголошення та вручення протоколів ОСОБА_1 фіксувалось на відео та відеозапис долучено до протоколів на оптичному диску.

Згідно ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що датою виявлення корупційних правопорушень є момент складання протоколів відносно ОСОБА_1 , а саме: 18.07.2023, оскільки після з`ясування всіх необхідних даних і отримання пояснень, уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією встановлено ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП з послідуючим складенням відповідних протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Тобто кінцевим строком притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за датою виявлення корупційного правопорушення є 18.01.2024.

Також з матеріалів справи встановлено, що датою вчинення правопорушень є 24.12.2021 та 21.12.2022.

Тобто кінцевим строком притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за датою вчинення є 24.12.2023 та 21.12.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накладає на нього стягнення в межах санкції зазначеної статті у вигляді штрафу на користь держави.

У відповідності до ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір.

Керуючись ч.1, ч. 2 ст. 172-6, ст.ст. 33, 38, 283, 284, 40-1 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн. (три тисячі чотириста) гривень.

Відповідно до ст. 36 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити остаточний розмір стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста гривень) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинського районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя І.І.Теслікова