Справа № 302/1544/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
07.09.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Мельника П. П.,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 08 лютого 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого, не працюючого,
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.
Відповідно до постанови, 17.12.2022, приблизно о 14 год 53 хв, у селі Сойми, Хустського району Закарпатської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, почервоніння очей), не впорався з керуванням, не врахував дорожньої обстановки, не вибравши безпечної швидкості руху, з`їхав у кювет. Під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.5, 12.1 Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі адвокат Мельник П. П. просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення. В обґрунтування цього зазначає, що копія оскаржуваної постанови стороні захисту не надсилалась та вручена не була, з її текстом апелянт ознайомився 10.02.2023. Вказує на те, що постанова суду єнеобґрунтованою та незаконною,- просить її скасувати. Апелянт заперечує те, що його підзахисний ОСОБА_1 причетний до дорожньо-транспортної пригоди, і те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Стверджує, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки й поліцейські не вручали направлення на медичне освідування, свідки на місці події були відсутні. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга адвоката Мельника П. П. задоволенню не підлягає.
При оцінці доводів апелянта про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення апеляційний суд вважає, що вони є слушними з огляду на таке.
З оскаржуваної постанови убачається, що розгляд справи відбувся 02 лютого 2023 року без участі ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Мельника П. П. При цьому, у матеріалах справи наявні відомості про належне повідомлення сторони захисту про розгляд справи у місцевому суді. Водночас, з матеріалів справи убачається, що копію оскаржуваної постанови суд першої інстанції надіслав ОСОБА_1 поза межами встановленого законом триденного строку.
У зв`язку з цим, викладені в апеляційній скарзі доводи про поновлення строку на оскарження судового рішення через те, що ОСОБА_1 участі у судовому засіданні суду першої інстанції не брав, копію оскаржуваної постанови у встановлений законом строк не отримав, є не спростованими, а отже заслуговують на увагу.
Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, твердження про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 та його захиснику, адвокату Мельник П. П., своєчасно подати апеляційну скаргу, поважними, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється.
Приймаючи судове рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед низки завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За змістом ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними у справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у місцевому суді та перевірені на предмет належності, допустимості та достатності апеляційним судом.
Так, зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення серій ААБ №238443 та ААБ №238442 вбачається, що 17.12.2022, приблизно о 14 год 53 хв, у селі Сойми, Хустського району Закарпатської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, почервоніння очей), не впорався з керуванням, не врахував дорожньої обстановки, не вибравши безпечної швидкості руху, з`їхав у кювет. Під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.5, 12.1 Правил дорожнього руху України. Зі змістом протоколів ОСОБА_1 ознайомився, про що свідчать його особисті підписи.
Згідно з рапортами працівника патрульної поліції ОСОБА_2 , зафіксованим черговим інспектором ВП №2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області на службу «102» ОСОБА_3 , під час патрулювання виявлено ДТП, а саме: водій ОСОБА_1 у селі Сойми не впорався з керуванням автомобілем марки «ВАЗ 2101» номерний знак НОМЕР_1 і з`їхав у кювет, перебуваючи в стані сп`яніння (а. с. 3, 13).
Обставини ДТП із зазначенням місця події, виявлення автомобіля в кюветі біля автодороги Міжгір`я-Сойми із прив`язкою неподалік до будинку № 25, - зафіксовані на схемі місця ДТП, яка підписана ОСОБА_1 . Також, на схемі ДТП зафіксовано пошкодження (лівої передньої сторони та лобового скла) (а. с. 9).
Зі змісту письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вбачається, що останній причину ДТП пояснив слизькою дорогою, унаслідок чого не впорався з керуванням та з`їхав у кювет. Водій ОСОБА_4 також пояснив, що перед цієї подією вжив 200 грам горілки. Ці пояснення підписані особисто ОСОБА_1 (а. с. 10).
З відеозапису, який наявний на DVD-диску, зафіксовано спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 , зокрема те, що поліцейський роз`яснює водієві ОСОБА_1 у приміщенні поліції під час оформлення матеріалів необхідність пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак водій ОСОБА_1 категорично відмовляється від проходження освідування.
Вищенаведені докази, які є належними, допустимими та достатніми, - зібрані згідно з вимогами КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП адміністративних правопорушень.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівник поліції ОСОБА_2 був упереджений при складанні протоколів про адміністративне правопорушення серій ААБ №238443 та ААБ №238442, та при направленні водія ОСОБА_1 на огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння та оформленні інших матеріалів справи.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість поліцейського у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких відомостей про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на підписання наявних у матеріалах справи процесуальних рішень та надання письмових пояснень, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний поліцейський при виконанні своїх посадових обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Матеріалами справи безумовно доведено той факт, що 17.12.2022, приблизно о 14 год 53 хв, у селі Сойми, Хустського району Закарпатської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, почервоніння очей), не впорався з керуванням, не врахував дорожньої обстановки, не вибравши безпечної швидкості руху, з`їхав у кювет. Під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, щодо їх достовірності у апеляційного суду сумнівів не виникає.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи всебічно та повно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не причетний до дорожньо-транспортної пригоди, з огляду на вищенаведене, апеляційним судом відхиляються, оскільки на їх підтвердження апелянтом не надано жодних доказів ні суду першої інстанції, такі не долучені і до апеляційної скарги. Водночас, про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП свідчать достовірні та достатні докази, зі змістом яких ОСОБА_1 особисто ознайомився, що підтверджується його підписами та письмовими поясненнями.
Відносно доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння регламентований ст. 266 КУпАП, норми якої є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті. Такий висновок підтверджується положеннями частини 6 цієї статті, в якій зазначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і конкретизують норми цієї статті, а саме: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).
Згідно з пунктом 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. З матеріалів справи убачається, що на момент спілкування з водієм ОСОБА_1 після вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди у поліцейських були сумніви щодо перебування водія у тверезому стані. Відтак, відповідно до Порядку та Інструкції, ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування для визначення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я. Отже, на переконання апеляційного суду, працівники поліції діяли виключно у межах своїх повноважень, відповідно до Інструкції та згідно з Порядком, дотримуючись приписів ст. 266 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки йому не надавалось письмове направлення на проведення огляду у лікаря, суд апеляційної інстанції відхиляє та погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, потреби у видачі такого направлення не було.
При оцінці тверджень апелянта про те, що при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не залучались свідки, апеляційний суд звертає увагу на зміст ч.2 ст.266 КУпАП, якою визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Наведений порядок також узгоджується із вимогами, викладеними у Розділі Х п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (далі - Інструкція).
Так, на виконання вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 (Інструкції №1026), інспекторами поліції велася відеозйомка під час виконання службових обов`язків та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яка об`єктивно дозволяє встановити обставини справи, що є основною їх функцією.
Апеляційний суд вважає, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який відмовився від проходження освідування у медичному закладі.
Апеляційний суд вважає, що наявний у матеріалах справи відеозапис за участі ОСОБА_1 дає можливість встановити узгодженість цього доказу з іншими письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи.
За таких обставин апеляційний суд визнає безпідставними доводи адвоката Мельника П. П. про те, що участь свідків, які могли б підтвердити факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, була обов`язковою.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
На підставі вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції статті, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення. Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила декілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, тому місцевий суд обґрунтовано наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана стороною захисту апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 та адвокат Мельник П. П., не з`явившись на розгляд справи, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Поновити адвокату Мельнику П. П. строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Мельник П. П. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 08 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН