ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/257/23
Провадження №3/477/342/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Глубоченко С.М.,

з участю: секретаря судових засідань Резуник Т.В.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Стоянова М.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм ТОВ «Кріо-мед-сервіс», одруженого, зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2023 року серії ААД №070797, ОСОБА_1 01 лютого 2023 року о 09.45 годині керував транспортним засобом марки «ISUZU АВ5/АВ508», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на перехресті автомобільних доріг Н11 та М-14, що в межах Миколаївського району, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя). Від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні правопорушення не визнав, просив справу відносно нього закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Стоянова М.М., дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходжу до наступного.

Згідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедура виявлення у водіїв ознак сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначена статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Порядок).

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 Порядку, огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 12 розділу 2 зазначеної вище інструкції визначено, що в разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (правова позиція Верховного Суду, викладені у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17).

З усталеної судової практики вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, для притягнення особи до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП необхідно встановити факт керування транспортним засобом, перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, та /або наявність ознак такого сп`яніння та відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, що отримано у передбачений Законом спосіб.

На підтвердження стану сп`яніння до матеріалів справи додається відповідний акт огляду з результатами проведеного огляду. Факт відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння, у відповідності до статті 266 КУпАП підтверджується матеріалами технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів поясненнями свідків, в присутності яких особа відмовилася від проходження медичного огляду.

Проте, попри положення статті 251 КУпАП органом, що склав протокол адміністративне правопорушення, належних доказів правопорушення до суду не надано.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2023 року серії ААД №070797 вбачається, що ОСОБА_1 01 лютого 2023 року о 09.45 годині керував транспортним засобом марки «ISUZU АВ5/АВ508», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на перехресті автомобільних доріг Н11 та М-14, що в межах Миколаївського району, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя). Від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України (а.с.1).

В підтвердження провини ОСОБА_1 до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №68 від 01 лютого 2023 року та відеозапис.

Заперечуючи проти інкримінованого правопорушення, ОСОБА_1 у свою чергу вказував, що дійсно 01 лютого 2023 року був зупинений працівниками поліції, які звинуватили його у вживанні наркотичних речовин та запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі. Прибувши у супроводі працівників поліції до медичного закладу, він через відсутність фізіологічного бажання не зміг здати сечу для проведення лабораторних досліджень, через що, працівниками поліції прийнято рішення про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за порушення пункту 2.5 ПДР України. З метою дотримання своїх прав, в тому числі й щодо огляду в закладі охорони здоров`я, він самостійно пройшов огляд в медичному закладі міста Миколаєва. Згідно отриманого результату у нього ознак сп`яніння не виявлено. Вказує, що наркотичних речовин він не вживав, від проходження медичного огляду на визначення стану сп`янінням у встановленому законом порядку не відмовлявся, а додані до протоколу докази його відмови від проведення такого огляду є неналежними.

Представник ОСОБА_1 адвокат Стоянов М.М. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення також вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки останній не відмовлявся від проведення медичного огляду та не зміг здати біологічне середовище через відсутність фізіологічної потреби у сечовиділенні, здачі інших предметів біологічного середовища для дослідження йому запропоновано не було.

Приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, уповноважений працівник УПП Миколаївській області виходив з того, що його вина доведена долученими до протоколу матеріалами.

Однак, з таким висновком суд погодитися не може, з огляду на недопустимість та недостатність долучених доказів.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Як зазначено вище, за змістом частини шостої статті 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються Інструкцією № 1452/735та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103з подальшими змінами (далі - Порядок № 1103). Приписи Інструкції № 1452/735та Порядку № 1103 застосовуються у системному зв`язку як між собою, так і з приписами інших нормативних актів.

Відповідно до пункту 12, 13 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2023 року, події щодо виявлення факту керування транспортним засобом та його зупинки мали місце цього ж дня о 09.45 годині.

За змістом висновку щодо результатів медичного огляду з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №68 від 01 лютого 2023 року, останній складено о 10.00 годині, тобто через 15 хвилин після зупинки водія та виявлення у нього ознак сп`яніння (а.с.2).

У той же час, згідно відеозапису, процедура медичного огляду тривала більше години без урахування часу супроводження ОСОБА_1 до медичного закладу, що свідчиь про невідповідність часу складення медичного висновку та ставит ьпід сумнів його допустимість як доказу.

Крім цього, за сукупним аналізом дій працівника поліції під час оформлення матеріалів при виявленні у водіїв ознак сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, процедура яких визначена статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, вбачається, що складанню протоколу про адміністративне правопорушення за порушення пункту 2.5 ПДР України із зазначенням ознак сп`яніння і дій водія що свідчать про його ухилення від огляду передує відмова водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

У свою чергу, з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що поліцейським 01 лютого 2023 року об 11.24 годині складено протокол про адміністративне правопорушення, однак відомостей щодо складання, видачі та ознайомлення ОСОБА_1 з направленням останнього як до часу складання протоколу так і після його складання матеріали справи не містять, що свідчить про невідповідність дій працівника поліції зазначеним вище актам, що регулюють даний порядок та неправдивість даних, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

Зі змісту вищевказаного висновку №68 від 01 лютого 2023 року вбачається, що цього ж дня о 10.00 годині зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, шляхом відмови від здачі біологічного середовища через відсутність фізіологічного бажання до сечовиділення.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, працівник поліції дійшов висновку про наявність в його діях порушення пункту 2.5 ПДР України та складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

У свою чергу, статтею 19 Конституції України визначено, що посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається із вище досліджених матеріалів справи, ОСОБА_1 01 лютого 2023 року не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки погодився пройти огляд та не міг здати аналіз сечі з причин, що не залежали від нього.

При цьому судом враховується, що від моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та відповідно виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння до складення висновку про відмову від проходження медичного огляду пройшло 15 хвилин, з урахуванням тієї обставини, що факт зупинки транспортного засобу та відповідно складання направлення відбувався на перехресті автодоріг Н11 та М14, тоді як факт відмови зафіксовано у приміщенні лікарні в місті Миколаєві. Указані обставини на думку суду підтверджують доводи представника ОСОБА_1 адвоката Стоянова М.М. про те, що особі, яка притягається до відповідальності не було забезпечено можливість здати запитуване лікарем біологічне середовище для проведення лабораторних досліджень, оскільки ОСОБА_1 не було надано часу для здачі біологічного середовища (сечі) з урахуванням тієї обставини, що процес сечовиділення не носить постійно характеру та потребує часу для його проведення.

Відомостей, щодо можливості відібрання для дослідження іншого біологічного середовища, як то слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук матеріали справи не містять.

В даному випадку на думку суду, відсутність фізіологічного бажання сечовиділення у ОСОБА_1 не свідчить про його безумовну відмову від проходження медичного огляду, оскільки йому не було забезпечено часу для виклику позиву до сечовипускання.

З метою повного та всебічного дослідження обставин інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, судом двічі за клопотанням представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 вживалися заходи щодо допиту в судовому засіданні як осіб, які складали протокол про адміністративне правопорушення, так і лікаря медичної установи, де здійснювався огляд та фіксація відмови від його проведення. Однак судові виклики залишилися без виконання, вищевказані особи в судове засідання не з`явилися, та відповідно жодних пояснень з приводу указаних подій не надали.

Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити обставини інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, зокрема в частині наявності у нього певних ознак сп`яніння, відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння та проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Відсутність належних доказів відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у вказаний інспектором час та спосіб викликає сумніви у наявності в його діях і складу інкримінованого правопорушення, так як засоби доказування у справах про адміністративні правопорушення мають бути належними.

При дослідженні відеозапису, що долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 при перебування у закладі охорони здоров`я повідомив що не має можливості здати біологічний матеріал для проведення лабораторних досліджень, через відсутність у нього фізіологічного бажання, на що уповноважена особа УПП Миколаївській області повідомила, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, так як у його діях вбачається порушення пункту 2.5 ПДР України 9 (а.с.3).

Більше того, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що під час спілкування з поліцейськими водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Також, переглядом відеозапису встановлено, що поліцейським автоматично було названо водію декілька ознак наркотичного сп`яніння, при цьому не було зафіксовано порядок перевірки виявлених ознак наркотичного сп`яніння, зокрема перевірки реакції його зіниць очей на світло, огляд його рук. З відеозапису чітко видно, що у водія відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, рухи тіла теж адекватні.

Як зазначено вище, статтею 266 КУпАП та пунктом 6 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначено й порядок фіксування працівниками поліції відмови водія від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, зокрема і в закладі охорони здоров`я.

Як наголошувалося раніше у мотивувальній частині цієї постанови, належними доказами відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду може бути лише відеофіксація такої відмови, а вразі неможливості її проведення залучення свідків.

Відеозаписом, що наданий суду не зафіксовано відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, як і факту керування транспортним засобом, що свідчить про неналежність указаного відеозапису як доказу, що підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

Відомості щодо відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння у цьому випадку спираються лише на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №68 від 01 лютого 2023 року, у якому лікарем зазначено про відмову від проходження огляду з посиланням на підставу для такої відмови- відсутність фізіологічної можливості організму надати біологічний матеріал, що як зазначено вище суперечить у правилам статті 266 КУпАП і вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі в частині належних доказів у підтвердження відмови від проходження такого огляду.

Окрім того, у відповідності до вимог статті 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Однак, всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми, а саме, акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції.

Крім того, з наданої ОСОБА_1 виписки №179 із медичної карти амбулаторного хворого від 01 лютого 2023 року, вбачається, що цього ж дня, о 14.25 годині ОСОБА_1 звернувся до комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, та за результатами проведеного огляду у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Вказані вище обставини, щодо часу, місця та способу проходження медичного огляду підтверджують доводи ОСОБА_1 , що надані ним в судовому засіданні.

Тобто, докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння є неналежними та не свідчать про його свідому категоричну відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Під час судового розгляду, ОСОБА_1 категорично заперечував, що він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що повністю узгоджується з його поясненнями, наданими в судовому засіданні, та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Виходячи з наведеного, долучені до протоколу докази наявності у ОСОБА_1 ознак сп`янінням, відмови його від проходження огляду на стан сп`яніння є неналежними та недопустимими, так як отриманні з порушенням вимог як КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, тому не може братися судом до уваги при розгляді даної справи.

Судом установлено, що керування транспортним засобом автомобілем ОСОБА_1 не оспорюється, а фіксація факту відмови від проходження обстеження не здійсненна належним чином у порядку визначеному нормативними актами, що регулюють порядок проходження огляду на стан сп`яніння, тобто в даному випадку дії працівників поліції суперечать засадам статті 19 Конституції України.

З огляду на зазначене вище, протокол про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2023 року, серії ААД №070797 не є належним доказом, що підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Крім цього, сам по собі протокол не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки він містить опис обставин, які поліцейський вважав встановленими на час його складення. Вказаний протокол може підтверджувати вину порушника лише в сукупності з іншими матеріалами справи, перелік який визначено у статті 251 КУпАП.

Вказані вище розбіжності та невідповідності матеріалів в сукупності з поясненнями ОСОБА_1 викликають обґрунтовані сумніви у визнанні даного протоколу як допустимого доказу його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та відсутність події і складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП України.

Внаслідок зазначеного, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, через відсутність події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО