ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2023 Справа №607/16146/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, непрацюючу, проживаючу в АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено у судовому засіданні 17 серпня 2023 року близько 01 год. 30 хв. громадянка ОСОБА_1 перебуваючи у громадському місці, а саме в дворі будинку за адресою АДРЕСА_2 , порушувала тишу, а саме голосно кричала, чим порушила вимоги ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, з невідомих суду на те причин, хоча про день, місце та час розгляду даної справи повідомлялася належним чином. Клопотань про відкладення розгляду даної справи не надходило.

У силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка не з`явилася в судове засідання, однак була повідомлена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується наступними доказами, даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №974409 від 22.08.2023 року; рапорті старшого ДОП СДОП ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 22.08.2023 року; рапорті інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 17.08.2023 року; письмовій заяві ОСОБА_2 від 17.08.2023 року; письмових проясненнях ОСОБА_3 від 22.08.20232 року; письмових проясненнях ОСОБА_4 від 22.08.2023 року; письмових проясненнях ОСОБА_5 від 22.08.2023; письмових проясненнях ОСОБА_6 від 22.08.2023 року; письмових проясненнях ОСОБА_1 від 22.08.2023 року; копії постанови Тернопільського міськрайонного суду від 19.04.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.182 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо правил додержання тиші в громадських місцях, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, а тому, її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

Відповідно до ст.35 КУпАП України, обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушенням, суд вважає вчинення повторно протягом року однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

При накладенні стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу без конфіскації звуковідтворювальної апаратури, інших предметів порушення тиші, передбаченої санкцією статті за якою вона притягується до відповідальності, оскільки такі не вилучалися під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 33, ч.2 ст.182, ст. 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. п`ятсот десять гривень 00 копійок).

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяС. В. Кунцьо