провадження №3/389/1313/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли із відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Алмалик, Ташкентської області, Узбекистан, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , протягом року до адміністративної відповідальності притягувався за ч.1 ст.173 КУпАП,-

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 01 вересня 2023 року о 14:20 год. за адресою: АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї дружини - ОСОБА_2 умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу, що могло завдати шкоду її психологічному здоров`ю, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За даним фактом складений протокол серії ВАВ № 235843 від 01 вересня 2023 року, з яким ОСОБА_1 , ознайомлений, його права йому роз`яснені.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав, щиро розкаявся.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 цього закону визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідив матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; рапорт; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; письмові пояснення ОСОБА_3 , яка показала, що 01 вересня 2023 року близько 14 год. 00 хв. вона разом із доньками повернулась зі школи додому, де знаходився її співмешканець - ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та з невідомих їй причин вчинив сварку. В ході сварки він почав ображати її та доньку грубою нецензурною лайкою; письмові пояснення ОСОБА_1 , який показав, що 01 вересня 2023 року о 14 год. 30 хв., за вищевказаною адресою він перебував в стані алкогольного сп`яніння, проте в бік співмешканки нецензурною лайкою не виражався, ножем не погрожував. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суддя вважає, що вина останнього, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена в повному обсязі.

При прийнятті рішення суд враховує рішення Європейського суду з прав людини по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Тurkey 33401/02, 09 червня 2009 року), в якому суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини.

Разом з цим, беручи до уваги вищезазначене та з урахуванням того, що від вчиненого не настало тяжких наслідків, особу ОСОБА_1 , те, що він вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, суд вважає можливим, визнаючи ОСОБА_1 , винним, провадження у справі про притягнення останнього, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити та звільнити його від адміністративної відповідальності, відповідно до ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.22, 221, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Г.В. Берднікова