Справа № 711/5384/23
Номер провадження 3/711/1977/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ України

07 вересня 2023 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Олійник В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючої, РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВАВ № 802300 від 21.07.2023, ОСОБА_1 2.07.2023 року о 13.30 год. За адресою: м.Черкаси, вул.Небесної Сотні, 30, здійснювла продаж сигарет «LM», без марок акцизного збору, чим порушила ст.215 ПК України, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 156 КУпАП.

До початку судового засідання ОСОБА_1 надала заяву в якій просить суд проводити розгляд справи без її участі.

Дослідивши письмові матеріали справи суддя приходить до наступного.

Диспозиція ч.1 ст.156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в роздрібній чи оптовій торгівлі: 1) алкогольними напоями без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього продажу; 2)тютюновими виробами без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього податку; 3) рідинами, що використовуються в електронних сигаретах без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього податку.

Суб`єктами адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП - є працівники торгівлі, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», оптова торгівля - діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва); роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На долученому, до матеріалів справи, фотознімку зафіксовано п`ять пачок цигарок, розташованих на столі невстановленого приміщення.

Крім того, посадовою особою, яка склала протокол, взагалі не доведений факт торгівлі тютюновими виробами (факт закупки тютюнових виробів нічим не підтверджується). Зміст протоколу не містить інформації про свідків вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. В матеріалах справи наявні пояснення особи, яка придбала тютюнові вироби в кіоску на Центральному ринку, але продавець не видав касовий чек, через відсутність касового апарату, тобто неможливо встановити факт купівлі цигарок, крім того вказана особа не вказує на відсутність марок акцизу. Крім того матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 є найманим працівником, а тому не можливо встановити чи є вона суб`єктом даного правопорушення.

Отже, матеріали справи не містять даних, які б вказували на те, що ОСОБА_1 здійснювала діяльність з продажу товарів, спрямовану на отримання прибутку.

Крім того, суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на підтвердження та доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

З наведеного слідує, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не доведений, поза розумним сумнівом, факт здійснення останньою торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

В ході судового розгляду суду не надано достатніх та допустимих доказів, що ОСОБА_1 є працівником торгівлі, або займається підприємницькою діяльністю в цих галузях, крім того не підтверджено факт продажу останньою тютюнових виробів, а тому відсутня складова вищезазначеного правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене, приходжу до висновку про відсутність належних доказів того, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 156, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник