Справа № 198/382/23
Провадження № 3/0198/166/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2023 року суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області Жмуд Н.М., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в смт. Юр`ївка Павлоградського району Дніпропетровської області адміністративний матеріал, що надійшов з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, народився м.Павлоград Дніпропетровської області, паспорт НОМЕР_1 виданий Юр`ївським РВУМВС України в Дніпропетровській області від 23.02.2005 року, з середньою освітою, розлучений, проживає у цивільному шлюбі, працює в комунальному господарстві "Юр"ївське" за спеціальністю - працювник з благоустро території, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , маючий на утриманні трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на протязі року не притягувався до адміністративної відповідальності, якому роз`яснені права згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2023 року, за місцем свого мешкання - будинок АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , з якою проживає, домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_6 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав і повністю заперечував зазначені вище обставини. Пояснив, що того дня, вони з співмешканкою ОСОБА_6 вживали алкогольні напої. Доки їх дітей не було вдома, вони займалися своїми особистими справами інтимного характуру. В цей час, співмешканці стало зле, дуже заболів живіт, вона вийшла на вулицю і голосно плактала, що ї боляче. Вони викликали швидку допомогу, а разом зі швидкою приїхала поліція, яку викликала їх сусідка, бо не правильно зрозуміла, що відбувається. Він не вчиняв ніяких насильницьх дій (фізичного чи то психологічного характеру) відносно своєї співмешканки.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , зазначила про те, що вона підтверджує пояснення свого співмешканця ОСОБА_1 . Ій дісно, після інтимної близькості з ОСОБА_1 , дійсно стало зле тому і вони разом з ОСОБА_1 викликали швидку. Ніяких тілесних ушкоджень їй не було завдано та поліцію вона не викликала. Вона писала заяву до правоохоронних органів з проханням закрити провадження по справі, так як ніякого насилля (ні фізичного на психологічно) ОСОБА_1 , відносно неї не вчиняв.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, який в силу положень ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

У даному випадку, із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вчинив насильство відносно своєї співмешканки, а саме виражався нецензурною лайкою в її адресу.

У той же час, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Так, відповідно до п. 3 ч.1 Закону № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою , незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

Згідно наданих у судовому засіданні свідчень ОСОБА_1 сварки між ним та ОСОБА_6 не було, швидку допомогу викликали оскільки потерпілій стало зле.

При цьому, суд, окрім викладених вище мотивів, виходив ще й з того, що на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали.

Інакше кажучи, саме по собі вживання нецензурної лайки на адресу осіб, із числа передбачених ст.3 Закону № 2229-VIII, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме : завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Однак у цьому випадку наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_6 не доведено за стандартом поза розумним сумнівом, а, відтак, ці доводи ґрунтуються на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України.

Доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до суду надані не були.

Таким чином, суд не встановив наявності у ОСОБА_1 умислу на вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, у той час як провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.24,173-2 ч.2, 247,284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Наталя ЖМУД