ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2023 Справа №607/10844/23

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №353571 від 03 червня 2023 року, ОСОБА_1 02 червня 2023 року приблизно о 23 год. 40 хв. в м.Тернопіль, по вул.Микулинецька, 111, здійснив поріз заднього правого колеса припаркованого ТЗ FORD TRANSIC CONNECT, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , внаслідок чого порушив громадський порядок та спокій громадян та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав та зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази підтверджуючі його вину у вчиненні зазначеного у протоколі адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що пізно ввечері 02 червня 2023 року ОСОБА_1 здійснив поріз заднього правого колеса транспортного засобу FORD TRANSIC CONNECT, д.н.з. НОМЕР_1 , чим заподіяв йому матеріальну шкоду.

Суд, ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілого, дослідивши наявні в матеріалах справи докази прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 173 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Так, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв вини, явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву, не може бути дрібного хуліганства. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Таким чином, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознак дрібного хуліганства в діях ОСОБА_1 , які би охоплювалися диспозицією ст. 173 КУпАП, у звязку з чим суд приходить до переконання, що будь-яких доказів того, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян, у матеріалах справи відсутні.

На долученому до матеріалів справи DVD-R диску містяться відеозаписи, на одному з яких (відеозапис під назвою export-tm1kz) зафіксовано процес спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , а також з потерпілим ОСОБА_2 . На іншому відеозаписі (відеозапис під назвою IMG-4457, який здійснений камерою відеоспостереження, яка встановлена на житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 ), зафіксовано силует невідомої особа, яка наближається до припаркованого автомобіля марки FORD TRANSIC CONNECT, д.н.з. НОМЕР_1 , однак хто саме підходив до автомобіля та які дії вчиняв з ним, із вказаного відеозапису встановити неможливо, оскільки відеозапис здійснюється вночі та автомобіль знаходиться на значній відстані від камери відеоспостереження.

При цьому, дані про будь-яких свідків, які могли бути очевидцями даного правопорушення, у протоколі не зазначені.

Долучена до матеріалів справи заява потерпілого ОСОБА_2 та письмове пояснення ОСОБА_2 від 03 червня 2023 року, за відсутності інших належних та допустимих доказів, також не можуть бути взяті судом до уваги в якості доказу, оскільки потерпілий в даному випадку є заінтересованою особою.

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З врахуванням наведеного, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що матеріалами справи поза розумним сумнівом не доводиться наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 156, 247, 268, 277, 287 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня отримання постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяТ. Я. Багрій