ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Педенко А. М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (РНОКПП невідоме), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2022 року о 20 год. 51 хв. по вул. Клінічній, 15 у м. Києві, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Jaguar X-TYPE», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, що зафіксовано на цифровий носій із застосуванням приладу «Драгер» ARMF - 0293, тест № 559, згідно з яким виявлено, що після проведення тесту у видихуваному повітрі міститься 2, 58 % проміле алкоголю в крові.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судової повістки, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 206872 від 24.07.2022 р. зазначив, що вину визнає.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яку притягнуто до відповідальності, справу може бути розглянуто, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Також даною статтею не передбачено обов`язкової участі правопорушника під час розгляду судом справи за ст. 130 КУпАП.

Також на адресу суду ОСОБА_1 скеровано заперечення на підставі яких він просив провадження закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування зазначав, що при оформленні протоколу та огляду не залучались свідки; працівники поліції не роз`яснили йому його права; відсутній відеозапис проведення огляду та вимоги ОСОБА_1 про проходження огляду в медичному закладі; ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Дослідивши матеріали провадження суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п 2.9А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати поставив, що будь-яка особа, Ка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізував своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд не погоджується і з доводами ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєтраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, оскільки відеозапис вівся на не бодікамеру, а на особистий телефон працівника поліції, оскільки, як встановлено матеріалами провадження, фіксування зазначених подій здійснювалось не на бодікамеру, а на мобільний телефон інспектора поліції з технічних причин, які не залежали від працівника поліції.

Згідно з п. п. 7, 9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, слідує, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , щодо неприйняття результату технічного пристрою «Drager Alcotest 7510», тому що прилад постачався виробником до російської федерації у минулі роки та не відповідає чинному законодавству України. Оскільки, працівником поліції, що має спеціальні знання і оснащений спеціальними технічними засобами, дозволеними до застосування МОЗ та Держспоживстандартом з сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, проведено огляд у встановленому законом порядку з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Судом також встановлено, що «DragerAlkotest 7510» відповідає вимогам OIML R 126:1998 Evidential breath analyzers (OIML R 126, edition 1998, IDT), доказові аналізатори повітря, що видихається; відповідає Технічному регламенту законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ № 94 від 13.01.2016 року, відповідно до якого був отриманий сертифікат перевірки типу Type Examination , виданий Державним підприємством "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" (ДП «Укрметртестстандарт»), згідно якого технічний прилад газоаналізатор «DragerAlkotest7510» відноситься до реєстру приладів контролю вмісту парів алкоголю, який чинний до 05.10.2027 року; відповідає Технічному регламенту медичних виробів, затвердженого постановою КМУ № 753 від 02.10.2013 року, відповідно до якого був отриманий сертифікат Відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва, дійсного до 07.06.2023 року.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису цифрового носія патрульної поліції вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час руху, після зупинки транспортного засобу та перевірки документів пройшов огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, згідно з яким виявлено, що після проведення тесту у видихуваному повітрі міститься 2, 58 % проміле алкоголю в крові. Жодних заперечень щодо дій працівників поліції із боку ОСОБА_1 не вбачається, після проведеного огляду ОСОБА_1 погоджується із результатом та не вимагає проходження огляду в медичному закладі, як вбачається із заперечень.

На підставі вищезазначеного, виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи, винність ОСОБА_3 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою приладу «Драгер», розпискою та відеозаписом.

На думку суду, ОСОБА_1 вводить суд в оману стосовно відсутності факту перебування в стані алкогольного сп`яніння, жодних переважаючих доказів ним до суду надано не було, а зібрані матеріали провадження лише підтверджують факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, таких доказів надано не було.

Однак, згідно ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Встановлено, що правопорушення було вчинено 24.07.2022 р., тобто на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП закінчились, тому суддя приходить до висновку про закриття провадження в справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 251 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з моменту винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: А. М. Педенко