П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К., за участю особи відносно якої запроваджено протокол ОСОБА_1 , представника особи відносно якої запроваджено протокол ОСОБА_1 - Есенов О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали НОМЕР_1 прикордонного загону Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце роботи, посада: МІПС 1категорії ВПС «Ужгород», молодший сержант, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В період із 00:00 год. 21.08.2023 року по 08.00 21.08.2023 року ОСОБА_1 перебував в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» на напрямках 302-304 прикордонних знаках на околиці міста Ужгород. При перевірці прикордонних нарядів було виявлено, що о 05:17 год. 21.08.2023 року в період несення служби молодший сержант ОСОБА_1 , допустив порушення правил несення прикордонної служби, а саме: спав під час несення служби, мав при собі та користувався особистим мобільним телефоном.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив правила несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України вчинені в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 172-18 КпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, вказав, що тривалий час не спав, не витримавши навантаження від перевтоми міг заспати.

Представник особи відносно якої запроваджено протокол ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в судовому засіданні вказав на малозначність вчиненого адміністративного правопорушення і просив суд звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. У разі неможливості звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись щодо нього усним зауваженням , просив суд накластти адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті у звязку з неможливістю сплатити суму штрафу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

17.03.2014 Указом Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження Законом України № 1126-VII від 17.03.2014 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» цей Указ набрав чинності, його дію продовжено Указом Президента України 14.01.2015, а Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» на території України оголошено загальну мобілізацію та після його затвердження Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» цей Указ набрав чинності з дня фактичного початку воєнних дій, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 18.03.2014 розпочався особливий період, який триває наразі.

У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого ЗУ «Про затвердження указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію. Відповідно до Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 04.02.2022 року № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 року №573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому неодноразово був продовжений і діє станом на сьогодні.

З огляду на що з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

Згідно Листа ВС від 13.07.2018 року №60-1543/0/2-18 «Щодо тлумачення поняття «особливий період» вбачається, що Верховний суд, забезпечуючи єдність правозастосовної практики, дотримується правової позиції, згідно з якою в Україні діє особливий період.

Диспозиція частини 1 статті 172-18 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Частиною 2 статті 172-18 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, тобто за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У порядку вимог п. 6, 7, 11, 12 Глави 2 Розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 року №1261, кожен прикордонник під час несення служби у прикордонному наряді відповідає за точне та своєчасне виконання покладених на нього завдань і обов`язків; під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону, стежити за сигналами, що подаються на ділянку та з ділянки у підрозділ та діяти за ними, постійно перебувати на території (біля) об`єкта, що охороняється, поки не буде змінений або знятий, і охороняти об`єкт від раптового нападу тощо.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №013337 від 21.08.2023 р., письмовими поясненнями ОСОБА_1 долученими до матеріалів справи.

Окрім того, судом досліджено службову характеристику та копію військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, приходжу до висновку, що дії гр. ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

Що стосується клопотання представника особи відносно якої запроваджено протокол ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю і обмежитись усним зауваженням, суд виходить з наступного.

Згідно із ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер та обставини адміністративного правопорушення, суд вважає не можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП за малозначністю і оголосити йому усне зауваження, оскільки діяння, вчинене ним у період дії воєнного стану в Україні.

Враховуючи характер та обставини адміністративного правопорушення, враховуючи особу, яка вчинила правопорушення, ступінь вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про необхідність накладення на гр. України ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк десять діб.

Згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, як військовослужбовця.

Керуючись ст. ст.. 172-18 ч.2, 251, 280, 283- 285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк десять діб.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від сплати судового збору, як військовослужбовця.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца