Справа № 495/7357/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року м. Білгород- Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., розглянувши в місті Білгород-Дністровський Одеської області матеріали адміністративної справи, що надійшли від Відділу Прикордо нної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної Прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Докучаївськ, працюючого інспектором прикордонної служби 2 категорії - оператором-розвідником ПКШР НОМЕР_1 прикордонного загону військової частини НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2023 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду в Одеській області надійшли матеріали від Відділу Прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної Прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №272609 Е від 14.07.2023 року, 11.07.2023 року надійшли результати службового розслідування відносно солдата ОСОБА_1 , який безпідставно надав дозвіл та пропуск 10.06.2023 на ділянку автомобільної дороги Одеса-Рені в районі Паланка Республіки Молдова громадянина України, якого в подальшому було затримано за спробу незаконного перетинання державного кордону на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону, з боку військовослужбовця, призваного по мобілізації, який знаходиться в розпорядженні начальника НОМЕР_1 прикордонного загону солдата ОСОБА_2 (прикордонний наряд для здійснення контролю за переміщенням осіб та транспортних засобів по автомобільній дорозі зі складу прикордонного наряду «Контрольний пост» під умовною назвою «Маяки») підтверджено та мав місце. Поряд з цим, встановлено, що військовослужбовцем, призваним по мобілізації, який знаходиться в розпорядженні начальника НОМЕР_1 прикордонного загону солдатом ОСОБА_3 , в наслідок особистої неуважності та не належного виконання службових обов?язків під час несення служби в прикордонному наряді «Контрольний пост» під умовною назвою «Маяки», а саме: не переконавшись, що документи, які були надані для перевірки 2 відповідають законним вимогам, було безпідставно надано дозвіл та пропущено на транзитну ділянку автодороги сполученням «Одеса - Рені» громадянина України ОСОБА_4 , якого в подальшому було затримано за спробу незаконного перетинання державного кордону на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги абзаців 6 та 7 підпункту 11, пункту 5 розділу II «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 3 19.10.2015 № 1261, зареєстрованої в Мінюсті України 06.11.2015 за №1391/27836; вимог пункту 5 наказу НОМЕР_1 прикордонного загону від 11.04.2022 №447-АГ «Про запроваження додаткових режимних обмежень» (із внесеними змінами та доповненнями) та статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, правопорушення вчинено в умовах особливого періоду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте адвокат Боян О.Б., яка діє в його інтересах, надала до суду клопотання, в якому просила закрити провадження по справі через відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, адже протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №272609 Е від 14.07.2023 року не може бути належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, адже керівництву підрозділу стало відомо про правопорушення ще 10.06.2023 року, але до 14.07.2023 року жодних дій для розслідування не було вжито, у протоколі уповноважена особа на його складання не зазначила даних щодо конкретного часу вчинення правопорушення. З матеріалів справи взагалі не вбачається, що відповідальною особою прикордонної служби взагалі приймалось рішення про проведення службового розслідування щодо обставин можливого вчинення правопорушення. Більш того, висновок службового розслідування щодо встановлення причин несення прикордонної служби, вчиненого ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутній.

Сторона захисту ОСОБА_1 також зазначає, що Відділом Прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної Прикордонної служби України до вищезазначеного протоколу не надано:

-Графік несення служби в прикордонному наряді «Контрольний пост» (під умовною назвою «Маяки») станом на 10.06.2023 року;

-Наказ НОМЕР_1 прикордонного загону від 11.04.2022 року №447-АГ «Про впровадження додаткових режимних обмежень» (із внесенням змін та доповненнями);

-Службова характеристика ОСОБА_1 ;

-Будь-які відомості про затримання ОСОБА_4 за спробу перетину державного кордону.

Окрім того, відповідно до витягу з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) до особового складу належить ОСОБА_5 , будь-яких відомостей про ОСОБА_1 не зазначено. Також з витягів книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) від 03.07.2023 року розділом 2в «Результати виконання плану охорони державного кордону» зазначається особистий номер 17, проте ідентифікувати кому присвоєний особистий номер 17 не є можливим Тому стверджувати, що саме ОСОБА_1 здійснював перевірку документів на начеб-то довіреній йому ділянці автомобільної дороги, відсутні підстави.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Частина 1 ст.172-18 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Частина 2 ст. 172-18 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Диспозиція вказаної статті передбачає відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.2 ст.172-18 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, порушила правила несення прикордонної служби.

Відповідно п. 5 Наказу НОМЕР_1 прикордонного загону від 11.04.2022 року № 447-АГ «Про запровадження додаткових тимчасових обмежень (із змінами та доповненнями внесеними наказами 25 Прикордонного загону від 03.06.2022 № 673-АГ та від 20.09.2022 № 1232-АГ), заборонено в`їзд (вхід) на ділянку автомобільної дороги ОДЕСА-РЕНІ на 48+600 та 60+300 км:

-особам в пішому порядку;

-особам громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, за винятком тих, що мають законні підстави для виїзду за кордон в пунктах пропуску;

-особам, які перевозять громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які не мають законних підстав для виїзду за кордон в пунктах пропуску.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №272609 Е від 14.07.2023 року, ОСОБА_1 інкримінується те, що він безпідставно надав дозвіл та пропуск 10.06.2023 на ділянку автомобільної дороги Одеса-Рені в районі Паланка Республіки Молдова громадянина України ОСОБА_4 , якого в подальшому було затримано за спробу незаконного перетинання державного кордону на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону, з боку військовослужбовця, призваного по мобілізації, який знаходиться в розпорядженні начальника НОМЕР_1 прикордонного загону солдата ОСОБА_2 (прикордонний наряд для здійснення контролю за переміщенням осіб та транспортних засобів по автомобільній дорозі зі складу прикордонного наряду «Контрольний пост» під умовною назвою «Маяки») підтверджено та мав місце.

Тобто протокол про адміністративне правопорушення був складений відносно пропуску громадянина ОСОБА_4 , якого в подальшому було затримано за спробу незаконного перетинання державного кордону на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону.

Згідно до пункту 11 глави 5 розділу ІІ Наказу МВС України від 19.10.2015 року № 1261 «Про запровадження Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» контрольний пост - прикордонний наряд у складі трьох та більше прикордонників, який призначається для виявлення і затримання правопорушників, здійснення контролю за дотриманням правил прикордонного режиму та виконання інших завдань у межах ділянок відповідальності підрозділів охорони кордону, спрямованих на запобігання вільному переміщенню в межах контрольованого прикордонного району зброї, боєприпасів, вибухових речовин та засобів терору, блокування та ізоляції визначених районів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У відповідності до ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає ні одного вищевказаного підпункту які начебто порушив ОСОБА_1 .. Немає відображення всіх істотних ознак складу правопорушення, що порушує принцип правової визначеності та унеможливлює належну оцінку доказів з точки зору доведеності сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

На підставі вищезазначених матеріалів справи, можливо дійти висновку що докази в своїй сукупності з наведених вище підстав не є належними, допустимим та достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП. Не наявні матеріали проведенням внутрішньої перевірки, не складався Висновок за фактом проведення службового розслідування і з`ясування усіх обставин справи для об`єктивного розслідування.

В матеріалах справи відсутні будь-які документи або протокол про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт перетину кордону, відсутні будь-які свідки та поняті, які можуть підтвердити факт незаконного перетину або спробу перетину особи через державний кордон.

Суд погоджується з твердженнями сторони захисту ОСОБА_1 , що Відділом Прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної Прикордонної служби України до вищезазначеного протоколу не надано:

-Графік несення служби в прикордонному наряді «Контрольний пост» (під умовною назвою «Маяки») станом на 10.06.2023 року;

-Наказ НОМЕР_1 прикордонного загону від 11.04.2022 року №447-АГ «Про впровадження додаткових режимних обмежень» (із внесенням змін та доповненнями);

-Службова характеристика ОСОБА_1 ;

-Будь-які відомості про затримання ОСОБА_4 за спробу перетину державного кордону.

Окрім того, відповідно до витягу з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) до особового складу належить ОСОБА_5 , будь-яких відомостей про ОСОБА_1 не зазначено. Також з витягів книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) від 03.07.2023 року розділом 2в «Результати виконання плану охорони державного кордону» зазначається особистий номер 17, проте ідентифікувати кому присвоєний особистий номер 17 не є можливим Тому стверджувати, що саме ОСОБА_1 здійснював перевірку документів на начеб-то довіреній йому ділянці автомобільної дороги, відсутні підстави.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, суд вважає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол, в якому фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, не містить викладення об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого правопорушення, а тому не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, матеріали справи не містять.

Так за ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні судом під час судового розгляду, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 36, ч. 2 ст. 172-18, п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі №495/7357/23 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: