Справа № 131/862/23
Провадження № 33/801/822/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шелюховський М. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., за участю секретаря судового засідання Литвина С. С., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кирієнко Віри Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536,8 грн.

У постанові суду зазначено, що 12 липня 2023 року ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння на території базового табору 2 радіорелейного батальйону військової частини НОМЕР_1 . Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Кирієнко В. В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 липня 2023 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Так, висновком медичного огляду не було встановлено факту перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння. Під час проведення огляду ОСОБА_1 повідомив лікарю, що перебуваючи у відпустці, 08 липня 2023 року він вживав марихуану, після чого лікар без проведення лабораторних досліджень зазначив у медичному висновку про факт вживання марихуани.

В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Кирієнко В. В. апеляційну скаргу підтримала з посиланням на викладені у ній підстави.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ст. 294 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом апеляційної інстанції встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВЗ №0000226 від 13 липня 2023 року військовослужбовець служби за призовом по мобілізації водій-електрик військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 12 липня 2023 року перебував на території базового табору 2 радіорелейного батальйону військової частини НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Даний факт було виявлено після направлення ОСОБА_1 до Гайсинської ЦРЛ, де лікарем ОСОБА_2 було надано висновок амбулаторного медичного огляду № 494 від 12 липня 2023 року щодо встановлення факту вживання наркотичних речовин (а. с. 1-5).

Із висновку амбулаторного медичного огляду № 494 від 12 липня 2023 року, виданого КНП «Гайсинська ЦРЛ» вбачається, що на підставі огляду і лабораторних досліджень встановлено факт вживання марихуани, ознак сп`яніння не виявлено (а. с. 8).

Частиною третьою статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за появу військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Відповідно до підпункту 7 пункту 3 розділу VІІІ Інструкції № 515 «Про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України» затвердженої Наказом Міністерства оборони України 10 жовтня 2016 року №515 у редакції наказу Міністерства України від 21 травня 2020 року №164), огляд для встановлення стану сп`яніння затриманого, який вчинив адміністративне правопорушення, здійснюється в закладах охорони здоров`я, яким надано право на проведення такого огляду, лікарями, які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. За результатами огляду на стан сп`яніння та за лабораторними дослідженнями встановлюється ступінь сп`яніння, який вноситься до акта медичного огляду.

Як зазначалося вище, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВЗ №0000226 від 13 липня 2023 року вказано, що ОСОБА_1 12 липня 2023 року перебував на території базового табору 2 радіорелейного батальйону військової частини НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння в особливий період, що підтверджено висновком медичного огляду.

Проте зі змісту висновку амбулаторного медичного огляду № 494 від 12 липня 2023 року вбачається, що лікарем було встановлено факт вживання ОСОБА_1 марихуани, ознак сп`яніння не виявлено (пункт «б»).

Натомість відмітки про встановлення алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння І, ІІ, ІІІ ступеня (пункт «а») лікарем не зроблено, відтак підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного чи іншого сп`яніння немає.

Отже, враховуючи, що факт вживання марихуани при відсутності ознак сп`яніння не є тотожним перебуванню у стані наркотичного сп`яніння, підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме за перебування на території військової частини у стані наркотичного сп`яніння, як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні.

Факт вживання наркотичних засобів не є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Отже, місцевим судом розгляд справи було проведено без повного та всебічного дослідження всіх обставин справи та доказів, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Апеляційний суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Інших доказів, які б підтверджували факт того, що 12 липня 2023 року ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння на території базового табору 2 радіорелейного батальйону військової частини НОМЕР_1 , матеріали справи не містять, відтак висновок суду першої інстанції, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі недоліки та сумніви мають трактуватися на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а суд апеляційної інстанції не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд приходить до висновку про не доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Кирієнко Віри Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 172-20 КУпАП ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук