ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Поліщук І.О., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №374718 від 07.06.2023 року, який надійшов з УПП в Одеській області, у відношенні: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2023 року, о 09.00 год. гр. ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 86, здійснювала торгівлю з рук у невстановленому місці без дозвільних документів, а саме продукти харчування: помідор, огірок, полуниця у кількості 30 кг вартістю 1000 (одна тисяча) грн., вилучений товар, повернуто під особисте зобов`язання.

За даним фактом інспектором поліції було складено протокол серія ВАВ №374718 від 07.06.2023 року про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 160 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_2 про дату та час розгляду справи, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 160 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Об`єктивна сторона правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає у торгівлі з рук у невстановлених місцях.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №374718 від 07.06.2023 року долучено зобов`язання ОСОБА_1 про зберігання товарів харчування.

Разом з тим, з поданих суду матеріалів вбачається, що адміністративний матеріал не містить обґрунтованих даних та доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 торгівлі з рук у невстановленому місці за викладених у протоколі обставин.

Надані суду докази, долучені до адміністративного матеріалу, не підтверджують факту торгівлі з рук у невстановленому місці ОСОБА_1 , а отже не підтверджують факту вчинення адміністративного правопорушення.

Інших доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду не надано.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. При цьому, адміністративна відповідальність в Україні ґрунтується на презумпції не винуватості, згідно положень Конституції України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, саме уповноважена особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна надати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, а суд, як орган, уповноважений розглядати справу, відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП повинен з`ясувати, оцінити обставини справи та наявні докази і прийняти остаточне рішення.

Отже, з поданих суду матеріалів вбачається, що адміністративний матеріал не містить обґрунтованих даних та доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Оцінивши отримані в ході розгляду адміністративного матеріалу докази, суд приходить до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1 .

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені обставини недоведеності поза розумним сумнівом матеріалами справи факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 160,247,251,252,283,284,288,289 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 160 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим до апеляційного суду Одеської області через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

С У Д Д Я: І.О. Поліщук