Справа № 347/947/23
Провадження № 33/4808/609/23
Категорія ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції ГОРДІЙ В. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю захисника Дронюка М.М. адвоката Чеботаря В.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП та накладено стягнення:

за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

за ч.4 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточне стягнення на ОСОБА_1 накладено у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, а також стягнуто судовий збір.

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив правила дорожнього руху, що призвело до ДТП та спричинило пошкодження транспортного засобу, а також вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди за його участю.

Правопорушення вчинені за наступних обставин: 06.04.2023 року близько 17.30 год. в с. Уторопи, по вул. Центральній, Косівського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyndai IX 35», державний номерний знак НОМЕР_1 , керуючи транспортним засобом допустив дорожньо-транспортну пригоду, а саме, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та з?їхав у кювет, після чого вживав алкоголь, чим порушив п.12.1, п.2.10 «є» Правил дорожнього руху.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою.

Апелянт вказує на те, що він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки внаслідок ДТП матеріальна шкода спричинена тільки транспортному засобу під його керуванням та не зазначено щодо ушкоджень іншим транспортним засобам чи заподіяння матеріальної шкоди іншим особам. Вважає, що умовою встановлення відповідальності за ст.124 КУпАП мало б бути пошкодження двох чи більше транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, дорожніх споруд чи іншого майна.

Наголошує, що у відповідності до протоколу серії ААД №191627 ним порушено п.12.1 ПДР. Однак, внаслідок його дій не створено небезпеки іншим водіям дорожнього руху, відсутні потерпілі, відсутнє пошкодження інших транспортних засобів, крім автомобіля під його керуванням, відсутні пошкодження вантажів, автомобільних доріг, споруд, майна та не спричинено збитків іншим особам.

За наведених обставин, вважає, що провадження за ст.124 КУпАП підлягало закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення. Окрім того, наголошує, що протокол не може бути єдиним доказом вини у вчиненні ним правопорушення. Рапорт поліцейського, який долучено до матеріалів справи, не є доказом у справі, оскільки це є документ для внутрішнього користування, яким поліцейський інформує начальника ВП про правомірність дій. Схема ДТП не є беззаперечним доказом, наявні відеодокази працівників поліції не містять даних про наявність пошкоджень інших об`єктів, окрім транспортного засобу під його керуванням.

Разом з тим, за відсутності в його діях складу правопорушення за ст.124 КУпАП, він не є суб`єктом правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки обов`язковим елементом складу правопорушення є вчинення водієм ДТП.

Стверджує, що суду не було надано будь яких доказів того, що він на момент ДТП мав хоча б одну з ознак перебування у стані алкогольного сп`яніння, для того щоб можна було стверджувати про наявність необхідності проходження ним огляду на стан сп`яніння, про що у протоколі про адміністративне правопорушення також не зазначено.

Додатково апелянт наголошує про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським не зазначено яким технічним засобом здійснено відео фіксація події, не зазначено модель, марку та серійний номер пристрою, що дає можливість визнати протокол про адміністративне правопорушення не належним та не допустимим доказом у справі.

Наведені обставини судом не були взяті до уваги при ухваленні оскаржуваної постанови суду.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча в установленому законом порядку повідомлявся про розгляд апеляційної скарги, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не підтвердив поважність причин щодо неможливості явки в судове засідання апеляційної інстанції.

Зі змісту доводів захисника адвоката Чеботаря В.В. вбачається, що ОСОБА_1 знає про розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції та вважає себе невинним у вчиненні інкримінованих йому правопорушень.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність підсудного під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим участь цієї особи в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 знає про наявність відповідного провадження в суді апеляційної інстанції, повідомлявся про розгляд апеляційної скарги в установленому законом порядку, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомив про бажання приймати участь у судовому засіданні, враховуючи що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою під час розгляду справи в апеляційній інстанції, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник адвокат Чеботар В.В. підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, користуватися перекладачем, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Відповідно до доводів апеляційної скарги та доводів сторона захисту в суді апеляційної інстанції вбачається, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, оскільки в його діях відсутній склад правопорушень і в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують винуватість у вчиненні правопорушення.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, враховуючи недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року, вважає за необхідне здійснювати правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Так, згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень та призначив справедливе стягнення в розмірі, який відповідає вимогам закону.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному, та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

У відповідності до постанови суду, ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 06.04.2023 року, керуючи власним транспортним засобом, через складні погодні умови, не впорався з керуванням і з`їхав у кювет.

Суд першої інстанції зазначив в постанові, що адвокат Чеботар В.В. подав до суду письмові пояснення, згідно яких вважав, що в діях його клієнта відсутні ознаки адміністративних правопорушень передбачених ст.124 та ч.4 ст.130 КУпАП. Зокрема, звертав увагу суду на те, що об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП відсутня, оскільки згідно зазначеного у ст.9 КУпАП поняття адміністративного правопорушення, визначено порушення, які посягають на громадський порядок та спричинення шкоди. Вважав, що в даному випадку, діями ОСОБА_1 громадського порядку порушено не було і шкоду він спричинив лише собі, пошкодивши свій автомобіль. Стверджував що у працівників поліції не було законних підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на перебування у стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин вважав, що справу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП слід закрити з підстав передбачених ст.247 КУпАП.

Аналогічні пояснення стороною захисту наведені в суді апеляційної інстанції, що свідчить про те, що вищевказані доводи вже перевірялись судом першої інстанції внастідок чого було встановлено, що вони є неспроможними і спростовуються сукупністю доказів, які містяться в матеріалах провадження.

Так, при ухваленні рішення у справі, судом зазначено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №191628 від 06.04.2023 року, де зафіксовано місце, спосіб та обставини вчиненого правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 вживав алкоголь (50 гр. самогонки) після ДТП за його участю (а.с.1); направленням ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, в Косівську ЦРЛ на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому зазначено про відмову останнього від такого огляду (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від такого огляду (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що після ДТП, очікуючи евакуатор, він пішов додому до одного із жителів с. Уторопи, де вони випили 50 грн. самогонки та 50 грн. коньяку (а.с.7); відеозаписом із диску долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, оглянутому в присутності ОСОБА_1 та його адвоката, на якому ОСОБА_1 казав працівникам поліції, що оскільки на вулиці було холодно, то щоб зігрітись, він випив кілька грам самогону, і немає змісту проходити огляд на стан сп`яніння, бо він випив кілька грам алкоголю, про заборону вживання алкоголю після ДТП він не знав.

Судом також зазначено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №191627 від 06.04.2023 року, де зафіксовано місце, спосіб та обставини вчиненого та відповідно до якого ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу (а.с.26); схемою місця ДТП, на якій схематично зображено подію ДТП, яка мала місце 06.04.2023 року в с. Уторопи, по вул. Центральній, Косівського району (а.с.27); а також реєстрацією повідомлення, що надійшло на спецлінію 102 про ДТП у с. Уторопи, Косівського району, яке поступило від жителя м. Косів, який проїжджав повз вказане місце події (а.с.30).

На підставі досліджених в сукупності доказів, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та вживанні після дорожньо-транспортної пригоди за його участю.

Апеляційний суд вважає, що судом були в повному обсязі досліджені доводи наведені захисником адвокатом Чеботар В.В. та надано їм належну правову оцінку, з`ясовані обставини події та досліджені наявні докази в матеріалах справи, на підставі яких суд прийшов до висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст..124, ч.4 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 191628 від 06.04.2023 року ( а.с. 1), водій ОСОБА_1 06.04.2023 року о 17.30 год. в с. Уторопи, по вул. Центральній, Косівського району, Івано-Франківської області, після ДТП за його участю вживав алкогольні напої (50 гр. самогонки), чим порушив вимоги п. 2.10 «є», за що передбачена відповідальність ч.4 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Окрім того, згідно протоколу про адміністративного правопорушення серії ААД №191627 від 06.04.2023 року (а.с.26), ОСОБА_1 06.04.2023 року о 17.30 год. в с. Уторопи, по вул. Центральній, Косівського району, Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «Hyndai IX 35», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та з`їхав у кювет. При ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність ст. 124 КУпАП.

Протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою на те особою, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП та підписані уповноваженою особою.

ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Косівському районному суді, про що свідчать власноручні підписи в протоколах у відповідних його графах.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт, пояснення, акт огляду, направлення, копія протоколу, копія схеми.

Працівниками поліції у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія, та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом під його власноручний підпис.

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено, що особа надала пояснення на окремому аркуші.

Зі змістом протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 ознайомлено під підпис.

До матеріалів справи долучено зобов`язання, яке додано до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №191628 відповідно до якого, ОСОБА_1 зобов`язувався не керувати транспортним засобом протягом 24 годин, про що власноручно розписався в зобов`язанні (а.с.4).

Відповідно до приписів статей 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог статей 254, 255, 256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється, як основне джерело доказів.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Апеляційний суд вважає, що зі змісту протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про зміст висунутого обвинувачення та отримав копії вищевказаних протоколів, що підтверджується його власноручними підписами.

Апеляційний суд, враховуючи обставини за яких було складено протоколи про адміністративні правопорушення, вважає, що ОСОБА_1 був обізнаний про зміст висунутого проти нього обвинувачення, наявність права на правову допомогу адвоката та право користуватися послугами перекладача і мав можливість організувати ефективний захист своїх інтересів в суді.

Зокрема, договір на надання правової допомоги із захисником адвокатом Чеботар В.В. було укладено ОСОБА_1 11.05.2023 року під час розгляду справи судом першої інстанції.( а.с.19).

Таким чином, дані протоколу про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи свідчать про те, що особа, яка притягається до відповідальності була ознайомлена з правами, які передбачені ст.268 КУпАПта ст.63 Конституції України.

В матеріалах справи по адміністративне правопорушення міститься направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я Косівська ЦРЛ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 06.04.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 направлявся на відповідний огляд з ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Однак, огляд у медичному закладі не проводився у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с.2).

Долучено до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), у відповідності до якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на визначення стану сп`яніння, а також відмовився від підпису в акті огляду.

Відповідно до доданої схеми місця ДТП, на якій зображено подію ДТП, яка мала місце 06.04.2023 року в с. Уторопи, по вул. Центральній, Косівського району, в якій відображено назви об`єктів та розміщення об`єктів, відповідно до яких зафіксовано розміщення транспортного засобу після з`їзду ОСОБА_1 автомобілем у кювет (а.с.27).

В матеріалах справи наявне письмове пояснення ОСОБА_1 від 06.04.2023 року (а.с.7) відповідно до яких останній вказав, що 06.04.2023 року близько 17.30 год. рухався автомобілем по с.Уторопи в напрямку м. Коломия по засніженій ділянці дороги. Автомобіль занесло, в результаті чого він з`їхав у кювет. Рухався він автомобілем із дозволеною швидкістю. За допомогою місцевих жителів, витягнули автомобіль з кювету, після чого він пішов додому до одного із цих жителів с. Уторопи та очікував евакуатор, де він випив 50 гр. самогону та 50 гр. коньяку. Окрім того, ОСОБА_1 вказав на те, що йому на зустріч рухався автобус, який створив йому аварійну ситуацію, внаслідок чого він допустив в кювет. ОСОБА_1 підписав власноручно надані ним пояснення щодо обставин справи.

До матеріалів справи додано рапорт поліцейського СРПП Косівського РВП ГУНП капрала поліції Р.Чупірчуку (а.с.8), відповідно до якого 06.04.2023 року о 17.30 год. на службовий планшет надійшло повідомлення про ДТП в с. Уторопи. Прибувши на місце події встановлено, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Hyndai IX 35», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив з`їзд у кювет, та після ДТП пригоди вживав спиртне, а саме 50 гр. самогонки. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Зазначено, що на водія складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст.124 та ч.4 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовного дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозаписи належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказані відеозаписи було зроблено з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, що під час керування транспортним засобом, не впорався з керуванням внаслідок погодних умов та з`їхав в кювет. При цьому, ОСОБА_1 зазначив, що місцеві жителі йому допомогли витягнути автомобіль з кювету, після чого він викликав евакуатор та очікуючи на евакуатор, пішов до дому до одного з місцевих жителів зігрітися, де вони випили по 50 гр. самогону та 50 гр. коньяку. Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, вказавши, що в цьому немає необхідності, оскільки він після ДТП вживав алкогольні напої та перебуває у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 зазначав, що пошкодження завдано тільки його транспортному засобу, а тому просив працівника поліції не складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення .

Апеляційний суд вважає, що твердження апелянта про відсутність в його діях складу правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, й апеляційний суд їх до уваги не бере.

Так, статтею 124 КУпАП передбачено, що відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху настає тільки за умови, що воно спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, обов`язковою умовою притягнення учасника дорожнього руху до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявність пошкодження транспортних засобів та іншого майна внаслідок порушення правил дорожнього руху.

Системний аналіз вищевказаної статті свідчить про те, що вона спрямована на захист прав власників транспортних засобів, вантажу та іншого майна від порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду було заподіяно тільки його власним інтересам, оскільки зі змісту матеріалів провадження вбачається, що пошкоджений ним транспортний засіб марки «Hyndai IX 35», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не заперечується факт дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортного засобу марки «Hyndai IX 35», державний номерний знак НОМЕР_1 , однак стверджується, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода виникла з вини водія іншого транспортного засобу, який створив аварійну обстановку.

Апеляційний суд вважає вищевказані доводи безпідставними, оскільки вони носять суперечливий та непослідовний характер і повністю спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Так, в матеріалах провадження відсутні дані, які свідчать про те, що після дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 повідомив органи поліції про те, що саме внаслідок дій іншого учасника дорожнього руху, який створив аварійну обстановку на дорозі, він був змушений з метою уникнення зіткнення транспортних засобів з`їхати в кювет.

Апеляційний суд вважає, що поведінка ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди свідчила про те, що вказана пригода відбулась саме з вини правопорушника, який не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням транспортним засобом та з?їхав у кювет,

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб «Hyndai IX 35», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час ДТП, яка мала місце о 17.030 год. 06.04.2023 і отримав механічні пошкодження, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №191628 від 06.04.2023 року (а.с.1) та схемою місця ДТП (а.с.5), записом з нагрудної камери, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що вчинив з`їзд в кювет, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, та після чого вжив спиртні напої.

Зі змісту відеозапису вбачається, що транспортний засіб марки «Hyndai IX 35», державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав значні механічні пошкодження, що повністю узгоджується із переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, який долучений до схеми дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Апеляційний суд вважає доведеним, що водій ОСОБА_1 даних вимог Правил дорожнього руху не дотримався та керуючи автомобілем, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та допустив з`їзд в кювет.

Посилання з приводу того, що подія сталася внаслідок створенням аварійної ситуації іншим водієм, який рухався йому на зустріч, є неспроможними та нічим не підтвердженими.

Викладені обставини вказують на те, що суддя суду першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд також вважає безпідставними доводи апеляційної скарги з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки судом першої інстанції наведені достатні допустимі та належні докази, які підтверджують обґрунтованість та правильність висновків суду.

Так, відповідно до п.2.10(є) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до п.1.10 ПДР України, під дорожньо-транспортною пригодою необхідно розуміти подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Зі змісту доводів ОСОБА_1 вбачається, що він не заперечує, що пошкодження транспортного засобу марки «Hyndai IX 35», державний номерний знак НОМЕР_1 , відбулось саме під час керування ним транспортним засобом, що свідчить про те, що останній повністю розумів свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди та необхідність виконання вимог п.2.10(є) ПДР України ПДР.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не заперечує те, що після вищевказаної події вживав алкогольні напої, що повністю узгоджується із даними відеозапису, яким встановлено, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння саме у зв`язку з тим, що вживав алкогольні напої та перебуває у стані сп`яніння.

Як вбачається встановлених суддею фактичних обставин справи, ОСОБА_1 06.04.2023 року після скоєного ним ДТП до проведення медичного огляду вживав алкоголь, а саме самогон та коньяк.

Про ці обставини ОСОБА_1 повідомив особисто при спілкуванні з працівником поліції, що підтверджується доданими до матеріалів справи відеодоказами з нагрудних камер працівників поліції, які узгоджуються із даними письмових пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких , останній зазначив, що вжив близько 50 гр. самогону та 50 гр. коньяку (а.с.7). На пропозицію працівника поліції пройти огляд на визначення стану сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином дослідив зібрані докази і обґрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки він керуючи автомобілем, порушив правила дорожнього руху та допустив з`їзд в кювет, внаслідок чого транспортний засіб під його керуванням, отримав механічні ушкодження, а також вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення судом першої інстанції було належним чином враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Суд першої інстанції наклав стягнення в межах строкі, які встановлені законом та призначив остаточне стягнення у відповідності до вимог ст.36 КУпАП в мінімальних межах санкції за більш серйозне правопорушення.

При цьому, апеляційний суд виходить з того, що при визначенні стягнення необхідно враховувати його виховну дію, оскільки покарання, повинно бути направлено не тільки на забезпечення виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також повинно бути спрямовано на попередження вчинення правопорушень іншими особами.

Застосовуючи справедливе стягнення за вчинене правопорушення, суд таким чином констатує, що відповідні діяння є суспільно небезпечними та за їх вчинення настають певні негативні наслідки.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв