ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 679/866/23

Провадження № 33/4820/534/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 серпня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Нетішинського міського суду від 17 серпня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

За постановою суду, 14 липня 2023 року о 22:32 години водій ОСОБА_1 , рухаючись поблизу будинку № 10 по Проспекту Незалежності м. Нетішина Шепетівського району Хмельницької області, керував електричним транспортним засобом марки «Vespa» (що не мав реєстраційного номеру) з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з рота, порушення мови та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі м. Нетішина.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження відносно нього закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Свої вимоги аргументує невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю встановлених обставин, а також порушенням норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що був позбавлений права на захист, так як не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, оскільки перебував на військовій службі, що підтверджується копією військового квитка.

Вважає, що суд повинен встановити дійсні причини неявки в судове засідання, чи є вони поважними, і в разі проходження правопорушником військової служби зобов`язаний зупинити провадження у справі до його звільнення.

Наголошує, що він керував електричним транспортним засобом марки «Vespa», що не мав реєстраційного номеру. Електроскутер не містить двигуна внутрішнього згорання і не може бути віднесений до механічних т/з за умови, що його потужність не перевищує від 3000 до 4000 Вт.

Стверджує апелянт і про те, що на місці зупинки працівники поліції не просили надати посвідчення водія і не складали протокол за керування т/з без посвідчення, так як належний йому електроскутер не належить до категорії «механічний транспортний засіб» і відповідно не передбачає обов`язкової державної реєстрації та для водія необхідності мати при собі посвідчення водія.

Враховуючи, що скутер не є механічним транспортним засобом в розумінні Правил дорожнього руху, а отже на нього під час керування скутером не розповсюджувалася дія п.2.5 вказаних правил, порушення яких йому інкримінується, та за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, про що в матеріалах справи міститься відповідна телефонограма.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Крім того положення статті 268 КУпАП не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, яка підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Однак, місцевим судом, в порушення вищезазначених вимог закону, не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх фактичних обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, що призвело до прийняття помилкового рішення.

Чинне законодавство розмежовує поняття «механічний транспортний засіб та «транспортний засіб».

Різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна.

Так, відповідно до п.1.10 ПДР:

- транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей або вантажів, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

- механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється, в тому числі, на транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Таким чином, термін «механічний транспортний засіб» конкретизує перелік транспортних засобів, на які поширюються деякі вимоги Правил дорожнього руху України.

Згідно п.2.13 ПДР до транспортних засобів категорії "А1" відносяться мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Отже, наведені норми закону свідчать про те, що транспортний засіб, зокрема скутер, з електродвигуном, вважається механічним за умови, що потужність його двигуна становить від 3 до 4 кВт, а також всі ТЗ з двигуном внутрішнього згорання.

Подібний правовий висновок сформований ККС у постанові від 01 березня 2018 року (справа № 278/3362/15-кпровадження № 51-877км18).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суб`єктом якого виступають водії транспортних засобів та судноводії.

В той же час вказана норма закону є бланкетною, так як відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами.

Так ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він порушив п.2.5 ПДР, який міститься у розділі 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів», відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції встановив факт керування ОСОБА_1 електричним транспортним засобом марки «Vespa», який має потужність двигуна 4 кВ та максимальну швидкість до 70 км/год.

Зазначеного висновку суд дійшов з врахуванням роздруківки технічних характеристик електроскутера «Vespa» Eletrica 70 км, 2023 року, долученої до матеріалів провадження (а.с.9).

Однак, належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що електроскутер «Vespa», яким, згідно з протоколом, керував ОСОБА_1 , за своїми технічними показниками належить до категорії механічного транспортного засобу, обладнаного електродвигуном потужністю понад 3 кВт, суду не надано.

Отже, в наданих матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості, які б вказували на те, що ОСОБА_1 керував електроскутером, який відповідно до Правил дорожнього руху є механічним транспортним засобом.

Крім того, термін «водій», в розумінні Правил дорожнього руху України особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Даних, що електроскутер, яким керував ОСОБА_1 , відноситься до тих транспортних засобів, які необхідно реєструвати у встановленому законом порядку не надано, так само як і не надано відомостей щодо наявності у водійському посвідченні ОСОБА_1 будь-яких відповідних категорій.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір, відповідно до ст.40-1 КУпАП при умові його сплати, підлягає поверненню ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 245, 247, 266, 283, 284, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу та події вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк