ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Так, 19.08.2023 року близько 23 год. 00 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Аркадіївська алея, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння завдав удару в область обличчя та висловлювався нецензурною лайкою в бік громадянина ОСОБА_2 .

Згідно протоколу, працівники поліції кваліфікували дії ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Однак суд враховує, що в матеріалах справи міститься заява про визнання особою вини від 20.08.2023 року.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та зважаючи на те, що ОСОБА_1 знав про те, що розгляд справи стосовно нього відбудеться в Приморському районному суді м. Одеси, що підтверджує його підпис в протоколі з яким він був згодний, однак в судове засідання не з`явився.

Суд приймає до уваги, що в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя, та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови неповідомлення суду причин своєї неявки. Також, в умовах воєнного стану, суд вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це становить загрозу для життя та здоров`я для вказаних осіб.

З урахуванням того, що особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, до суду будь-яких доказів не надано, приймаючи рішення по суті, суд виходить з наявних в матеріалах справи даних.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 173 КУпАП адміністративна відповідальність, передбачена за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства, є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 560489 від 20.08.2023 року, встановлено, що 19.08.2023 року близько 23 год. 00 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Аркадіївська алея, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння завдав удару в область обличчя та висловлювався нецензурною лайкою в бік громадянина ОСОБА_2 .

При цьому, зі змісту протоколу не вбачається, що ОСОБА_1 вчиняв певні дії, які б порушили громадський порядок і спокій громадян. Тобто його дії не містять ознак хуліганських дій.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , окрім протоколу орган, що його склав, посилається на: рапорти працівників поліції від 19.08.2023 року; протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.08.2023 року; пояснення ОСОБА_2 від 19.08.2023 року; пояснення ОСОБА_1 від 19.08.2023 року; копію документу, що посвідчує особу ОСОБА_1 ; заяву ОСОБА_1 від 20.08.2023 року; довідку ІПНП «Армор»;

З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що до нього та його родича, з яким вони перебували за адресою: алея Аркадія в м. Одесі, підійшов невідомий чоловік через те, що начебто вони не так на нього подивились та почав висловлюватись в їх бік нецензурною лайкою, після чого наніс йому удар в область правого ока.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що раніше невідомі йому особи спровокували його своїми діями на бійку, в свою чергу він ненормативну лексику не використовував, однак не втримався та завдав удару.

Тобто, ОСОБА_1 підійшов до потерпілого після того, як на власний розсуд, за певними критеріями розцінив його поведінку, як провокуючу конфліктну ситуацію.

З протоколу про адміністративне правопорушення та з пояснень учасників події вбачається, що ОСОБА_1 наніс потерпілому ОСОБА_2 тілесні ушкодження, про що також свідчить протокол про прийняття заяви від ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.08.2023 року, наявний в матеріалах справи.

Таким чином, вказана подія сталася в результаті виникнення конфлікту між конкретно визначеним колом суб`єктів та дії ОСОБА_1 були направленні на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , а висловлювання нецензурною лайки під час цього конфлікту не свідчить про намір порушення громадського порядку, а лише свідчить про спроби останнього нанести образи іншій стороні конфлікту.

Отже, дослідивши пояснення осіб суд дійшов висновку, що мала місце конфліктна ситуація, яка виникла між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . В свою чергу ОСОБА_1 не мав на меті своїми діями порушити громадський порядок, а мала місце конфліктна ситуація.

Таким чином, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, відсутня, оскільки відсутній умисел на порушення громадського порядку, що вбачається з протоколу та пояснень наявних в матеріалах справи, а отже не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Крім того, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння, проте доказів, які б підтверджували цю обставину до матеріалів справи не долучено.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, обставини викладені у протоколі, не знайшли свого підтвердження при дослідженні, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції і пояснення іншої особи, не можуть бути беззаперечними доказами винуватості особи.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд має бути неупередженим, і безстороннім, і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час, ст. 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ст. 173 КУпАП і, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ст. 7, 9, 10, 24, 33, 38, 173, 221, 247, 251, 254, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси Ірина ЦИБ