ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1951/23 Справа № 207/2605/23 Суддя у 1-й інстанції - Скиба С. А. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого Негольшова Сергія Миколайовича на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 серпня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює директором ТОВ «НТ-РУНА», проживає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Зибало Н. О.

потерпілої ОСОБА_2

представника потерпілої Проходи Р. С.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 серпня 2023 року справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрито з підстав п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 10 травня 2023 року, приблизно о 10.10 годині ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 вчинив словесний конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_2 , висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції посилаючись на положення ст. 62 Конституції України, зазначив, що до протоколу про адміністративне правопорушення у якості доказів додані тільки пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з яких слідує, що між ними виник конфлікт. Щодо стверджень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про висловлювання нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, вони є суперечливими і не підтверджуються іншими доказами.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про вчинення домашнього насильства, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представника потерпілої, адвокат Негольшов С. М. просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на невідповідність висновків суду, вважає, що ОСОБА_1 вчинив щодо ОСОБА_2 домашнє насильство у формі фізичного та психологічного насильства. Вважає, що суд не дослідив та не дав належної оцінки доказам, долученим потерпілою до справи, зокрема скріншотам повідомлень з месенджеру.

Позиції учасників апеляційного процесу.

Потерпіла та її представник підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній просили її задовольнити, постанову суду скасувати та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Захисник та ОСОБА_1 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою у зв`язку з чим просили залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги представника потерпілої задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, приймаючи рішення про не доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суд першої інстанції зазначив, що до протоколу про адміністративне правопорушення у якості доказів додані тільки пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з яких слідує, що між ними виник конфлікт. Щодо стверджень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про висловлювання нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, вони є суперечливими і не підтверджуються іншими доказами.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки зазначені вище письмові докази є недостатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та спростування презумпції невинуватості.

Крім того, апеляційний суд дослідив докази на які посилалась потерпіла та які не досліджував суд першої інстанції, зокрема скріншоти повідомлень з месенджеру, проте вважає їх неналежними доказами, оскільки, як пояснила потерпіла, зазначені повідомлення стосувались подій, які передували подіям, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення у даній справі.

При цьому, слід враховувати, що суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст, проте в даній справі цього встановлено не було.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначалось вище, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять виключно дані з протоколу про адміністративне правопорушення, заяви потерпілої в якій вона вказує, що правопорушення було вчинене не відносно неї, а відносно її дитини, пояснень потерпілої та пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи також не містять інформації, що дитина потерпілої та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , звертався на лінію 102 та викликав поліцію, і такі відомості не долучені до матеріалів справи учасниками.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відсутність інших доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому в провину, з огляду на презумпцію невинуватості, у сукупності з його поясненнями, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а також показами, наданими в суді першої та апеляційної інстанції, унеможливлюють зробити однозначний висновок про доведеність його винуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України) (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції про закриття провадження з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення (об`єктивної сторони), передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілої Негольшова Сергія Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун