Провадження № 3/162/407/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі

головуючого судді Цибень О.В.,

секретаря судових засідань Будько І.М.,

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Приймаченка А.О. (в режимі відео конференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

До Любешівського районного суду Волинської області 16.08.2023 року надійшла справа про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 для розгляду на підставі постанови Дніпровського районного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.06.2023 року серії ААД № 501981 ОСОБА_1 31.05.2023 року о 17:00, керуючи транспортним засобом «DAF FT CF 85.460», напівпричіп «Lamberet LVFS-3», н/з НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , у м. Києві по вул. Запорожця, 26, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого стався наїзд на ворота та паркан, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу та матеріального збитку Київські міській лікарні № 3. У зв`язку з вказаним, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.10.1, п.13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.06.2023 року серії ААД № 501982 ОСОБА_1 31.05.2023 року о 17:00, керуючи транспортним засобом «DAF FT CF 85.460», напівпричіп «Lamberet LVFS-3», н/з НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , у м. Києві по вул. Запорожця, 26, будучи причетним до ДТП, залишив місце події. У зв`язку з вказаним, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 2.10а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

На електронну адресу суду 11.09.2023 року від адвоката Приймаченка А.О. надійшли: клопотання про застосування наслідків спливу строків накладення адміністративного стягнення, у якому просить провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст..124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП; та заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 501982, у якому просить провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст..122-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю суб`єктивної сторони правопорушення у діях останнього, а саме умислу на залишення місця ДТП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, за участі представника.

Представник ОСОБА_1 адвокат Приймаченко А.О. у судовому засіданні підтримав подані ним письмові клопотання та заперечення.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.

Об`єктивно вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується письмовими поясненнями останнього, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №501981 від 22.06.2023 року, схемою місця ДТП від 31.05.2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 31.05.2023 року та 13.06.2023 року, рапортом Вашкулата Г.Ю. від 31.05.2023 року, рапортом старшого лейтенанта поліції Д.Безверхого, копією «Журналу фіксацій подій та ЧП порушників паркування та інше на території КНП «КМКЛ №3», фото- та відеоматеріалами.

За таких обставин, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Його вина є цілком доведеною на підставі наявних у матеріалах справи доказах, які повністю узгоджуються між собою.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, 31.05.2023 року, і на час розгляду справи щодо нього в суді пройшло більше 3 місяців, тому згідно з п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справа в цій частині підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Крім цього, диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10 а) Правил дорожнього руху передбачено, що уразі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.

Водночас, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, після дорожньо-транспортної пригоди, до якої причетний ОСОБА_1 ,, останній поїхав з місця пригоди, при цьому не розуміючи та не усвідомлюючи того, що він став учасником ДТП, про що дізнався лише через деякий час, тобто він не мав на меті приховувати факт дорожньо-транспортної пригоди або обставини її скоєння, а отже, на переконання суду, умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, в його діях відсутній.

Будь-які інші докази, які б свідчили про зворотнє до матеріалів справи не долучені.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В свою чергу, згідно з п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді адміністративного позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.

Відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Крім цього, у рішенні по справі «Кобець проти України»(«Kobetsv. Ukraine») no. 16437/04ECHR14 лютого 2008 року у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди і в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами, у зв`язку із чим в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, тому провадження по справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, 122-4, 124, 247, 283, 284 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 14.09.2023 року.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ