Справа № 299/1849/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
11.09.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/491/23 за апеляційною скаргою особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24.03.2023.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кременчук Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 8500 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 006674 від 27.02.2023 та постанови суду від 24.03.2023 вбачається, що 26.02.2023 близько 08 год 10 хв прикордонним нарядом «Адміністративно-оперативна група» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) в прикордонній смузі на напрямку 125 Прикордонного знаку (територія Королівської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) на відстані 4000 метрів від лінії державного кордону виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 , який спільно з іншими особами здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон у складі групи осіб.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги cт. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.199, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 cт. 204-1 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову незаконною, яка підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення в його діях. Зазначає, що суд вирішуючи питання по суті, помилково дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП враховуючи те, що він не мав наміру незаконно перетинати кордон, оскільки перебував на блок посту, який знаходився за 40 км до кордону, де його на автомобілі зупинили військові з метою перевірки документів. Більш того, жодних адміністративних матеріалів, в тому числі протоколу, в його присутності не складалось, пояснень не відбиралось.
11.09.2023 в системі «Електронний суд» сформовано клопотання адвоката Більди В. В. про розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами суду з власних технічних пристроїв через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС, де він зареєстрований як ОСОБА_3 . Дана заява обґрунтована територіальною віддаленістю місця проживання ОСОБА_1 та його захисника від місця розташування Закарпатського апеляційного суду.
Розглянувши клопотання захисника, апеляційний суд вважає, що таке задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7, ч. 3 ст. 8 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
У зв`язку з тим, що Кодексом про адміністративні правопорушення України не встановлено вимог щодо розгляду справ в режимі відеоконференції, а тому, з урахуванням усталеної судової практики виникає необхідність у застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, а саме кримінального процесуального законодавства.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.
Пунктами 1, 4, 5 частини 1 статті 336 КПК України передбачено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин, необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження, а також наявності інших підстав, визначених судом достатніми.
Згідно ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.
У своєму клопотанні захисник-адвокат Більда В. В., обґрунтовуючи необхідність проведення судового засідання за його участі із застосуванням підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС, посилається на те, що ОСОБА_1 та він проживають у м. Кременчуці Полтавської області.
Згідно листа Верховного Суду від 03.03.2022 за № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», адресований головам апеляційних судів, в якому, серед іншого, зазначено про те, що якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток, можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків.
Водночас у своєму клопотанні захисник-адвокат Більда В. В. не наводить виключних об`єктивних обставин, які б дали підстави проводити дане судове засідання в режимі відеоконференції поза межами суду, всупереч положенням ст. 336 КПК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Більда В. В. бажають взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів із застосуванням підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі ЄСІТС), тобто у спосіб, не передбачений КПК України, при цьому захисник не зазначає суд, якому слід доручити проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в порядку, передбаченому ст. 336 КПК України, що унеможливлює призначення дистанційного судового засідання за ініціативою суду, тому в задоволенні клопотання захисника Більди В. В. слід відмовити.
Керуючись ст. 284, 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника-адвоката Більди В. В. про проведення судового засідання у справі про адміністративне правопорушення № 33/4806/491/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24.03.2023 щодо ОСОБА_4 , в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів із застосуванням підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи,- відмовити.
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Суддя