справа № 755/1604/23
головуючий у суді І інстанції Дзюба О.М.
провадження № 33/824/3529/2023
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Мостової Г.І., за участю секретаря Сердюк К.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 16 червня 2023 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 червня 2023 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 16 червня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно закрив провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП, та фактично визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні ДТП, оскільки з матеріалів справи, дійсних обставин, що виникли при вчиненні ДТП, вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулося з вини водія ОСОБА_2 .

У тексті оскаржуваної постанови зазначено, що ДТП сталося на регульованому перехресті з вул. Чупринки, але насправді перехрестя було нерегульованим.

На момент ДТП ОСОБА_2 не мав водійського посвідчення та перебував у стані наркотичного сп`яніння, але медичний огляд пройшов лише через чотири тижні після ДТП.

Зі схеми ДТП вбачається, що саме водій ОСОБА_2 зіткнувся з водієм ОСОБА_1 зі смуги громадського транспорту, чим порушив ПДР.

Крім цього ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що про розгляд цієї справи судом першої інстанції він повідомлений не був, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 28 червня 2023 року.

Розглядаючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, апелянт під час розгляду справи у суді першої інстанції присутній не був, матеріали справи не містять підтвердження належного повідомлення апелянта про час та місце розгляду справи, а також підтвердження отримання копії оскаржуваної постанови раніше 28 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 через суд першої інстанції 30 червня 2023 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на подання апеляційної скарги, оскільки скаржник не був присутнім під час розгляду справи, не зволікав із отриманням копії оскаржуваної постанови та апеляційну скаргу подано у межах десятиденного строку з моменту отримання копії постанови, у зв`язку із чим відповідне клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що наведені вимоги закону судом першої інстанції під час розгляду справи виконані не були, судом не встановлено фактичних обставин справи, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні.

Судом першої інстанції також наведено фабулу адміністративного правопорушення, викладену у відповідному протоколі, однак не надано їй оцінки, не зазначено, чи вважає суд такі обставини встановленими або такими, що не знайшли свого підтвердження.

Закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підлягає під ознаками адміністративного правопорушення, оскільки адміністративне стягнення може бути накладено лише на винну особу, та відповідно інститут закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення також може бути застосований лише до такої особи.

У разі відсутності у діях особи складу адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, та виключає можливість закриття такого провадження на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Крім цього, для обчислення встановленого законом строку для накладення стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом такого строку необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення та дати його вчинення.

Тобто закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, що вказує на необхідність встановлення вини особи.

У зв`язку із тим, що судом першої інстанції указане питання вирішене не було, відсутні підстави для визнання постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 16 червня 2023 року законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статті 124 КУпАП, слід врахувати таке.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 13 січня 2023 року серії ААД № 436704 зазначено, що ОСОБА_1 23 грудня 2022 року о 17 год. 20 хв. керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , у м. Київ, по пр. Миру, на регульованому перехресті з вул. Чупринки, не був уважним, при повороті ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «ВМW 323», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

У вказаному протоколі дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог пунктів 2.3б) та 16.6 ПДР, за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.3б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з пунктом 16.6 ПДР повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Учасники ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні 13 вересня 2023 року пояснили, що станом на час вчинення ДТП 23 грудня 2022 року о 17 год. 20 хв. у зв`язку із відключенням світла світлофор не працював, а також було відсутнє вуличне освітлення.

Зі змісту абзацу 2 пункту 16.1 ПДР вбачається, що у разі вимкнення світлофора та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками.

У судовому засіданні 13 вересня 2023 року за участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його представника - адвоката Олексієнка М.М. проведений допит експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_3 , який, ознайомившись з матеріалами справи, надав висновок про таке:

пункт 16.6 ПДР, порушення якого ставиться у вину ОСОБА_1 , регулює порядок проїзду регульованих перехресть;

на момент вчинення ДТП світлофорні об`єкти не працювали, а отже пункт 16.6 ПДР не може бути застосований до цієї ситуації;

у цій ДТП профілюючим є пункт 16.13 ПДР, який регулює черговість проїзду транспортних засобів на нерегульованому перехресті.

З наведеного убачається, що фактичні обставини адміністративного правопорушення, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду першої інстанції, - не відповідають кваліфікації дій ОСОБА_1 за пунктом 16.6 ПДР.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також їх кваліфікацію.

За таких обставин провадження у цій справі підлягає закриттю відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, оскільки викладена в адміністративному протоколі фабула не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, а суд не може самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також їх кваліфікацію.

З огляду на неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 16 червня 2023 року - скасуванню з ухваленням нової постанови про закриття провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 16 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 16 червня 2023 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, - закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова