Справа № 578/1425/23
провадження № 3/578/744/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 вересня 2023 року смт.Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №2 (с.Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента, за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, права передбачені статтею 268 КУпАП, роз`яснені, права законному представнику, передбачені ст. 270 КУпАП, роз`яснені,

установила:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 05.09.2023 серії ААД №166742, складеного поліцейським СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області рядовим поліції Володимиром Боровенським, 05.09.2023 о 09 год 18 хв по вул. Перемоги, 18 у смт Краснопіллі Сумського району Сумської області гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі водій відмовився, що зафіксовано відеозаписом, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 05.09.2023 серії ААД №166741, складеного поліцейським СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області рядовим поліції Володимиром Боровенським, 05.09.2023 о 09 год 18 хв по вул. Перемоги, 18 у смт Краснопіллі Сумського району Сумської області гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , не користуючись ременем безпеки під час руху транспортного засобу, що зафіксовано на портативний відеореєстратор, чим порушив вимоги п. 2.3 в) Правил дорожнього руху (ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 121 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 05.09.2023 серії ААД №166762, складеного інспектором СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції Рябухою Станіславом Олександровичем, 05.09.2023 о 09 год 18 хв по вул. Перемоги, 18 у смт Краснопіллі Сумського району Сумської області гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 не користуючись ременем безпеки під час руху транспортного засобу та при перевірці документів не мав при собі чинного обов`язкового страхового полісу наземних транспортних засобів, що зафіксовано на портативний відеореєстратор, чим порушив вимоги п. 2.1 ґ) Правил дорожнього руху (ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 05.09.2023 серії ААД №166761, складеного інспектором СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції Рябухою Станіславом Олександровичем, 05.09.2023 о 09 год 18 хв по вул. Перемоги, 18 у смт Краснопіллі Сумського району Сумської області гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не мав права керувати таким транспортним засобом, що зафіксовано на портативний відеореєстратор, чим порушив вимоги п. 2.1 а) Правил дорожнього руху (ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні 14.09.2023 гр. ОСОБА_1 у присутності законного предстанивка зазначив, що не мав ознак наркотичного сп`яніння. На підтвердження своєї позиції надав копію висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 05.09.2023 КНП СОР ОКМЦСНЗ, відповідно до якого у гр. ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено (оригінал висновку був наданий для огляду у судовому засіданні). Також пояснив, що він є студентом училища, проходить навчання на водія транспортного засобу і сів за кермо 05.09.2023, щоб доїхати до лікарні для проходження медичного огляду водіів транспортних засобів. Свою вину в цьому визнає і шкодіє про свій вчинок та зобов`язується у подальшому подібного не вчиняти.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.

За змістом частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 притягується до відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126.

Так частиною першою статті 130 КУпАП визначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина перша статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина друга статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі змістом ст. 251 вказаного Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином в силу вказаних положень обов`язок доведення факту вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, покладено на Відділення поліції №2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Сумській області.

На підтвердження вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, суду надані: довідка з бази інформаційного порталу Національної поліції України від 11.09.2023 про відсутність посвідчення водія у гр. ОСОБА_1 ; відеозапис з портативного відеореєстратора (бодікамери).

Разом з тим гр. ОСОБА_1 у судове засідання подав висновок медичного закладу, складений 05.09.2023 за результатом медичного огляду особи з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння, відповідно до якого у гр. ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку, що органом поліції не надано беззаперечних доказів наявності у гр. ОСОБА_1 явних ознак наркотичного сп`яніння, які б могли бути підставою для направлення водія на проведення огляду на стан сп`яніння.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 Кримінального кодексу України від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

У поданому на розгляд до суду протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано, що гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння по вул. Перемоги у смт. Краснопіллі, при цьому наданий у якості доказу відеозапис не дає можливості встановити, що гр. ОСОБА_1 дійсно мав ознаки наркотичного сп`яніння, вказані у протоклі. У той же час гр. ОСОБА_1 був поданий до суду висновок медичного закладу, у якому підтверджено відсутність у нього ознак сп`яніння. Вказане підтверджує невідповідність обставин, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, дійсним обставинам.

Встановлені судом обставини та досліджені докази, подані до суду на підтвердження вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, свідчать про недоведеність факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В той же час суддя вважає доведеною вину гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КупАП, крім того і сам правопорушник свою вину визнає і щиро каїться.

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених зокрема статтями 121-127 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність неповнолітнього ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, суд відносить щире розкаяння винного, вчинення правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність неповнолітнього ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчинених неповнолітнім ОСОБА_1 правопорушень, особу правопорушника, беручи до уваги надані у суді пояснення, з огляду на положення ст. 13 КУпАП, суд вважає за можливе застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 захід впливу, передбачений статтею 24-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - попередження.

Заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП, не є адміністративними стягненнями в розумінні ст. 23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку. Тому при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, стягнення судового збору не допускається.

Керуючись статтями 245, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП, суддя

постановила:

Неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього захід впливу у виді попередження.

Провадження у справі в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області (стаття 294 КУпАП).

Суддя Ю. О. Зеря