Справа № 462/4952/23 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 33/811/1101/23 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

представника адвоката Лозинського Д.С.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП, за апеляційною скаргою представника адвоката Лозинського Дмитра Сергійовича на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 25 липня 2023 року,

встановив :

Постановою судді Залізничного районного суду м.Львова від 25 липня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та обрано їй адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 , визнана винною у тому, що вона 16.06.2023 року о 18 год. 30 хв. у м. Львові по вул. Садова 25, керуючи транспортним засобом «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, не дала дорогу автомобілю «Renault Kangoo» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснила зіткнення після чого автомобіль марки «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1 отримала інерційний рух та здійснила наїзд на «Audi Q8» державний номерний знак НОМЕР_3 , що стояла припаркованою. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 16.13 ПДР України та ст. 124 КУпАП.

На дану постанову представник адвокат Лозинський Д.С. в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить: постанову змінити та застосувати адміністративне покарання в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

Апелянт покликається на те, що постанова, в частині обрання виду адміністративного стягнення, є необґрунтованою та такою, що порушує мету стягнення.

Зазначає, що 16.06.2023 року о 18 год. 30 хв. у місті Львові по вул. Садова, 25 ОСОБА_3 спричинила дорожно-транспортну пригоду. Водночас, ні на місці ДТП, даючи пояснення, ні перед судом, подавши клопотання про розгляд справи без участі з визнанням вини, ОСОБА_1 жодним чином не заперечувала свою вину у скоєному. Судом першої інстанції було отримано клопотання ОСОБА_1 про розгляд даної справи без її участі, а також про повне визнання своєї вини та щирому розкаєнні. Також, ОСОБА_1 повідомила суд, що за сім років стажу водіння це її перша дорожньо-транспортна пригода та зобов?язалась в подальшому дотримуватись ПДР України та бути більш акуратною. Разом з тим, суд не надав жодної правової оцінки наданим поясненням ОСОБА_4 , лише навів шаблонні позиції Європейського Суду з прав людини про обов?язок особи бути обізнаним про хід розгляду своєї справи та можливість проведення засідання без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 була обізнана про розгляд її справи в Залізничному суді міста Львова, оскільки подавши клопотання, сама і зазначила про дату і час розгляду справи і не мала умислу затягувати розгляд справи, просивши суд розглянути таку без її участі.

Судом, обираючи вид адміністративного стягнення, не було враховані положення ст.34 КУпАП. Разом з тим, п.2 ч.1 ст.34 КУпАП, як пом`якшуючою обставиною зазначено відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди. Зауважу, що пошкодження транспортних засобів внаслідок даного ДТП були незначними і повністю покриваються відшкодуванням страховою компанією за договором обов?язкового страхування власників наземних транспортних засобів, що також можна вважати обставиною, що пом?якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Вказує, що Залізничний районний суд міста Львова, накладаючи стягнення у вигляді штрафу не врахував: - характер вчиненого порушення, що це не було грубим порушенням правил дорожнього руху чи таким, що загрожувало життю та здоров?ю інших осіб; ??особи порушника, оскільки ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягалась ??обставини, що пом?якшують відповідальність - щире каяття, що обтяжують - відсутні.

Звертає увагу, що суд, не враховуючи обставини справи не надавши оцінки поясненням ОСОБА_1 , не застосував принципи притягнення до адміністративної відповідальності та співмірності вчиненого порушення з призначеним покаранням в межах встановлених законом з урахуванням дійсних обставин справи.

Таким чином, апелянт вважає, що обрання адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців є надто суворим та підлягає зміні на штраф.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та адвоката Лозинського Д.С., про задоволення апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Досліджені та перевірені обставини у їх сукупності, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у порушенні нею, як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є доведеною поза розумним сумнівом.

Однак, на думку апеляційного суду, призначене покарання судом першої інстанції у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців є не співмірним вчиненому діянню.

За таких обставин апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги, з огляду на таке: в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала повністю, зазначала, що це її перша дорожньо-транспортна пригода та зобов?язалась в подальшому дотримуватись ПДР України, щиро розкаювалась у вчиненому. Крім того вказала, що вона проживає в с.Скнилів, Пустомитівського району, Львівської області і щодня добирається на роботу власним транспортним засобом, тому що міський транспорт по цьому напрямку курсує погано.

Також, потерпілий ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду просив апеляційну скаргу задоволити, пом`якшити ОСОБА_1 вид покарання, оскільки остання свою вину визнала повністю. Вказував, що дана подія не спричинила значних збитків, а тому ніяких претензій у нього до ОСОБА_1 немає.

Відтак, наявний ряд пом`якшуючих обставин, що дають можливість змінити стягнення накладене судом першої інстанції.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тому апеляційний суд приходить до висновку, що призначене покарання необхідно замінити на більш м`який вид стягнення у виді штрафу, оскільки це зможе повністю забезпечити мету адміністративного стягнення, сприяти виправленню особи та виконати превентивну функцію щодо вчинення нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу представника адвоката Лозинський Д.С. в інтересах ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 25 липня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП змінити в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА