Справа № 202/475/23
Провадження № 3/202/607/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Маринін О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

23.12.2023 року о 11-50 год. в м. Дніпро по вул. Осіння біля будинку 1, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком Алкотестера 6820, результат тесту 1,87%, чим порушив п. 2.9А ПДР України.

ОСОБА_1 будучі повідомленим про час та місце розгляду справи під час складання протоколу, а також за судовими викликами до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Філіповській В.В. вважав можливим здійснювати розгляд справи без участі ОСОБА_1 , подавши до суду письмові заперечення на протокол та клопотання про закриття справи.

Враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, відповідно до ст. 268 КУпАП її участь не є обов`язковою, зважаючи, що інтереси ОСОБА_1 представляє захисник, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

В письмових поясненнях адвокат вказав, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 458150 від 23.12.2022 року, є недопустимим доказом по справі з огляду на те, що не відображає фактичних обставин, які мали місце на справді.

Вказує, що в матеріалах справи немає жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 23.12.2022 року керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння по вул. Осіння, буд. 1 м. Дніпро, як про це зазначено в протоколі.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 23.12.2022 року об 11.50 хв. керував автомобілем, насправді об 11.50 хв. ОСОБА_1 не керував автомобілем, а стояв біля автомобіля та не рухався.

Не відповідає дійсності і час складання протоколу про адміністративне правопорушення 12.15 хв., який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Насправді протокол складено набагато пізніше. По-друге, ОСОБА_1 не згодний був з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується відсутністю підпису в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім цього, ОСОБА_1 відмовився підписувати результати огляду на стан алкогольного сп`яніння та не відмовлявся проїхати в заклад охорони здоров`я, щоб перевірити результати огляду. Проте інспектор поліції вимоги, передбачені статтею 266 КУпАП, не виконав.

В наслідок чого було порушено порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану, що тягне за собою визнання огляду на місці зупинки неналежним доказом по справі. Просить закрити провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведення огляду на стан сп`яніння, регламентовано ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно п. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки алкогольного сп`яніння визначено п.1.3 Інструкції, серед яких виявлені інспектором поліції у ОСОБА_1 ( згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів) запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про законність висунутих інспектором поліції вимог до водія про проведення огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, незважаючи на невизнання своєї вини, провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи:

-Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,

-Результатом тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, показник якого 1,87%,

-диском із відеозаписом, з яких вбачається, як 4 (чотири) екіпажі патрульних поліцейських проводять огляд водія на стан сп`яніння. Під час спілкування інспектор поліції вважає наявними ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням спеціальних технічних засобів. Проведеним оглядом встановлено результат алкостестеру - 1.87%.

-рапортом поліцейського згідно якого патрулем поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 в якого виявлено наявність ознак алкогольного сп`яніння. Водію запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки на що він погодився та пройшов огляд за допомогою газоаналізатора 6820. Результат позитивний 1.87%. На водія складено протокол, вилучено посвідчення та відсторонено від керування.

Даний рапорт, за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника про законність своїх дій. Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовних дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначені докази винуватості ОСОБА_1 у своїй сукупності, на переконання суду, є такими, що доповнюють одне одного та підтверджують що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі суд не вбачає.

Доводи захисту про те, що в матеріалах справи відсутні відомості, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, суд відхиляє, оскільки досліджені судом відеозаписи мають високу інформативність та, на переконання суду, беззаперечно свідчать що саме ОСОБА_1 керував ТЗ.

Зі змісту відео вбачається що патрульні екіпажі , кількістю 4, прибули за викликом на 102 про порушення водієм ВАЗ 21099 Правил дорожнього руху.

Водій, єдина особа хто перебував в авто, інших осіб поряд з авто не зафіксовано,при цьому він не заперечує що керував ТЗ, висловлює вимогу проводити огляд за присутністю свідків (що не потрібно при фіксації огляду на відео). При цьому водій продуває алкотестер, не сперечається з результатами та не висловлює незгоди на його продуття. З відео вбачається, що водій перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння: хитається, має невнятну мова, його поведінка збуджена та неадекватна.

Зміст відео надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що свідчить про їх доказове значення у сукупності із іншими доказами по справі.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи викладене, спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом, у зв`язку з чим ОСОБА_1 слід призначити стягнення передбачене санкцією статті у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП правопорушник зобов`язаний сплатити судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 213, 221, 283 КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнувши суму за реквізитами Отримувач коштів- : Головне управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області/21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0004001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; найменування коду класифікації доходів бюджету- призначення платежу:(Серія та № протоколу);21081300 Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дор. руху).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь Державної судової адміністрації України у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. (отримувач коштів: УК в Індустріальному районі м.Дніпра/Індустріальний район м.Дніпра/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0004630; код класифікації доходів бюджету: 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Роз`яснити порушнику, що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника та з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Маринін