ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/5017/22
Провадження № 3/553/388/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Високих М.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

20.09.2022 о 16 год. 00 хв. у м. Харкові по просп. Гагаріна, 252, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ГАЗ 33021», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, неприродна блідість, звужені зіниці ока, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, із клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався, причин не прибуття не повідомив.

Як убачається з матеріалів справи, складений у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення надійшов до суду 12.10.2022 та про його скерування на розгляд Ленінського районного суду м. Полтави і відповідно здійснення судового провадження ОСОБА_1 був достовірно обізнаний.

09.08.2023 на адресу суду від ОСОБА_2 надійшло повідомлення про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на 6 місяців, внаслідок чого судове засідання, призначене на 10.08.2023 було відкладено судом на 06.09.2023.

05.09.2023 ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про долучення до матеріалів справи копії диплому про здобуття вищої юридичної освіти на підтвердження статусу фахівця у галузі права та прохав допустити його участі у справі для здійснення захисту ОСОБА_1 .

Водночас, суд наголошує, що за змістом ч.1 ст.271 КУпАП захисником у справі про адміністративне правопорушення може бути адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Отже зі змісту викладеної норми закону убачається, що фахівці в галузі права мають діяти у межах спеціального закону, яким надано право на надання правової допомоги. Проте на цей час такий закон не прийнятий, тим самим законодавець обмежив участь осіб, які мають лише юридичну освіту та диплом спеціаліста у галузі права у якості захисника чи представника. Таким чином, за відсутності спеціального закону інші фахівці в галузі права (які не є адвокатами) не можуть приймати участь як захисники в справах про адміністративні правопорушення, з огляду на що клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_2 як фахівця в галузі права судом відхилено.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді і передбаченні цією статтею винятки не розповсюджуються на справи про адміністративні правопорушення.

В судове засідання 06.09.2023 ОСОБА_1 особисто не прибув, відомостей про залучення ним захисника не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, враховуючи, що особа, яка притягується до відповідальності, була достовірно обізнана про здійснення судового провадження у цій справі, про день, час і місце розгляду справи ОСОБА_1 був належно повідомлений, суд не вбачає підстав для відкладення судового розгляду. При цьому суд звертає увагу, що присутність особи при розгляді справ, передбачених ст.130 КУпАП, обов`язковою законодавцем не визначена.

Оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення об`єктивно підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №302979 від 20.09.2022; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння в умовах КНП ХОР ОНД, згідно з яким у

ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння тремтіння пальців рук, неприродна блідість, звужені зіниці очей, що не реагують на світло; поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у присутності яких водій відмовився від проходження огляду; рапортом поліцейського; записом відеофіксації.

Так, на підставі досліджених доказів судом було встановлено, що ОСОБА_1 20.09.2022 у м. Харкові керував транспортним засобом, після зупинення транспортного засобу поліцейськими у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, які зафіксовані у протоколі та на вимогу поліцейського пройти огляд ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків. При цьому ОСОБА_1 було повідомлено про причини зупинки транспортного засобу, про виявлені ознаки сп`яніння, роз`яснено процедуру огляду, наслідки відмови від його проходження та процесуальні права.

У відповідності до 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Вимог п.2.5 ПДР України водій ОСОБА_1 не дотримався, йому пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння, від чого останній відмовився, а від так суд вважає доведеним факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих