ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 682/1576/23

Провадження № 33/4820/450/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., захисника Кравчука В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 липня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нараївка Славутського району, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, з середньою спеціальною освітою, працює оператором АЗС «GAZ LINE», особи з інвалідністю 3-ї групи,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Стягнуто з нього на користь держави 536 грн 80 коп судового збору.

За постановою суду, 08 червня 2023 року о 21 год 20 хв у АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 , будучи оператором АЗС «GAZ LINE», здійснював роздрібну торгівлю бензиновим паливом без документа дозвільного характеру, а саме: без посвідчення з питань охорони праці, чим порушив п.11 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою КМУ №1442 від 20 грудня 1997року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 липня 2023 року та закрити провадження у справі відносно нього за ч.1 ст.161-1 КУпАП з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Уважав, що постанова суду першої інстанції є передчасною, прийнята без дотримання норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків, що він порушив п.11 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених Постановою КМУ №1442 від 02 грудня 1997 року.

Окрім того, посилався на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.161-1 КУпАП, оскільки порушення не було взагалі та не було підстав складати протокол.

Звертав увагу суду на те, що протокол, яким зафіксовано факт вчинення правопорушення за ч.1 ст.161-1 КУпАП, не міг складатися відносно фізичної особи, тому провадження у справі необхідно закрити.

Відповідальність за вказаною нормою несе суб`єкт господарювання. Проте, як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, ОСОБА_1 не є такою особою, він є найманим працівником оператором АЗС, що підтверджується змістом протоколу, а не суб`єктом господарювання, на якого могла б бути покладена відповідальність.

Поняття суб`єкта господарювання визначені ст.55 ГК України, а саме суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав і обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Серед іншого, вказував, що його винуватість підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення, який не може бути визнаний беззаперечним доказом винуватості особи, оскільки за своєю правовою природою протокол не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували винуватість особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Також надані суду першої інстанції відеозаписи та фотознімок не можуть бути допустимими доказами в розумінні ст.74 КАС України.

За таких обставин, за відсутності належних доказів вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161-1 КУпАП, в його діях відсутній склад правопорушення за статтею, яка інкримінується.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Кравчука В.І. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУАП передбачено, що провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездітність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Указаних вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення не дотримався.

За таких обставин постанова судді є необґрунтованою і такою, що суперечить вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Так, в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину не визнав і пояснив, що працює оператором АЗС «GAZ LINE» та здійснює заправку автомобілів бензином і дизельним паливом. До працевлаштування він пройшов навчання в учбовому центрі ЖКГ міста Хмельницький та 16 листопада 2021 року отримав посвідчення про право на виконання робіт з підвищеною небезпекою.

08 червня 2023 року працівники поліції здійснювали перевірку наявності у нього посвідчення з питань охорони праці. Однак, він не міг надати посвідчення поліцейським для перевірки, бо вказаний документ зберігався у керівника АЗС в місті Хмельницькому.

08 червня 2023 року він пройшов перевірку знань з Охорони праці, про що був внесений запис у його посвідчення про право на виконання робіт з підвищеною небезпекою.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів відповідно до ст.252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Так, ч.1 ст.161-1 КУпАП передбачено відповідальність за оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Таким чином, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Статтею 42 Господарського кодексу України передбачено, що підприємництво як вид господарської діяльності це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно п.2 ч.2 ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

При цьому, складаючи протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.161-1 КУпАП, уповноважена особа зобов`язана довести наявність таких ознак у діях особи, тобто, наявність усіх ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбачених диспозицією вказаної статті.

Апеляційним судом у повному обсязі досліджені докази, які містяться в матеріалах справи та були надані під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім того, склад адміністративного правопорушення це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Отже, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161-1 КУпАП (в частині здійснення господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання, передбачено законом) може бути лише суб`єкт господарювання, яким ОСОБА_1 не є.

Крім того, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а також отримання від здійснення зазначеного виду діяльності дохід. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161-1 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушенні по суті відображена інформація про випадок реалізації роздрібної торгівлі бензиновим паливом без документа дозвільного характеру найманим працівником, що не свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 саме здійснення господарської діяльності з огляду на поняття такої.

Крім того, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП полягає у здійсненні господарської діяльності, тобто, процесу обміну товарами та грошима.

За таких обставин, під час апеляційного перегляду справи встановлено, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не зібрано доказів, які б беззаперечно підтверджували здійснення ОСОБА_1 систематичного продажу пального без державної реєстрації суб`єкта господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом. Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , не є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.161-1 КУпАП.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161-1 КУпАП, є недоведеним, а висновок суду про винуватість останнього є безпідставним, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, наявним доказам та зазначеним вимогам закону, про що зазначається в апеляційній скарзі.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи зазначене, постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.161-1 КУпАП.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене вбачаються підстави для задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів у повному обсязі.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 липня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак