Номер провадження: 33/813/1359/23
Номер справи місцевого суду: 504/2183/22
Головуючий у першій інстанції Жовтан П. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., адвоката Деменчук Д.А., Топор І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 квітня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на неї стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 536,80 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 26.07.2022 року о 23:10 год. за адресою: Одеська область Одеський район сполучна дорога с. Корсунці-с. Красносілка, ОСОБА_1 керувала автомобілем «Nissan Tiida» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася. Такими діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 квітня 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій зазначила, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)відеозапис долучений до матеріалів справи не може вважатися доказом у справі, оскільки він є неповним та з нього не вбачається коли, на основі чого, відносно кого складено протокол про адміністративне правопорушення;

2)працівниками поліції не була встановлена особа адміністративного правопорушення, що підтверджується матеріалами відеозйомки;

3)особі, яка підписувала адміністративний протокол не було роз`яснено її права, у тому числі права на захист;

4)на відеозаписі відсутній момент зупинки транспортного засобу, а також факт керування даним транспортним засобом ОСОБА_1 ;

5)в матеріалах справи відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також пояснення свідків;

6)сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суду;

7)як вбачається із відеозапису, ОСОБА_1 не пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння;

8)коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення адвоката Демчук Д.А, ОСОБА_1 , які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №167773 від 26 липня 2022 року з якого вбачається, що 26.07.2022 року о 23:10 год. в Одеській області Одеський район по сполучній дорозі с. Корсунці с. Красносілка, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Nissan Tiida» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та проходження тесту Драгер водій ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення ОСОБА_1 зазначила: «Випила пива керувала транспортним засобом, з порушенням згодна, такого більше не повториться»;

-копія посвідчення водія НОМЕР_2 вид 5142 від 22.11.2019 року на ім`я ОСОБА_1 , за яким було встановлено особу, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення;

-письмові пояснення інспектора СРПП ВП № 2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Чернюк В.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №167773 від 26.07.2022 року, з яких вбачається, що 26.07.2022 року ним було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом «Nissan Tiida» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вела себе зухвало, відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога та проходження тесту Драгер на місці зупинки. Під час з`ясування обставин по справі, сіла за кермо транспортного засобу, завела двигун та почала рух. Проте, він її зупинив. Дані дії зафіксували на боді камеру, відео долучено до матеріалів справи;

-відеозапис з відеореєстратора, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що в машині поліцейського на задньому сидінні сидить ОСОБА_1 працівник поліції питає ОСОБА_1 чи поїде вона до медичного закладу для виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що остання відмовилась. Потім працівник поліції пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 відмовилась. Потім працівник поліції попередив, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, жодних зауважень чи незгоди щодо того, що вона не керувала транспортним засобом, працівнику поліції не висловлювала. З іншого відеозапису приєднаного до матеріалів справи вбачається, що до транспортного засобу «Nissan Tiida» за кермом якого сиділа ОСОБА_1 підійшов працівник поліції. Він спитав водія, що трапилось, чому він стоїть в комендантську годину біля блок посту, на що водій ОСОБА_1 пояснила, що вона трохи в нетверезому стані та їде додому. На питання поліцейського який напій вона вживала, ОСОБА_1 повідомила, що пиво. Працівник поліції запропонував пройти огляд н стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 спочатку погодилась. Потім працівник поліції попросив ОСОБА_1 надати свої документи. ОСОБА_1 пішла до свого автомобілю, сіла за кермо та почала їхати, працівники поліції її зупинили. Потім ОСОБА_1 надала своє водійське посвідчення, однак сказала що в руки працівникам поліції його не дасть. Потім почала висловлюватися нецензурною лайкою в бік працівників поліції, погрожувати їм. Потім з транспортного засобу «Nissan Tiida» вийшов пасажир який весь час знаходився там, почав спілкуватися з працівником поліції, повідомив, що він просто добрий знайомий ОСОБА_1 . На питання працівника поліції, чому допустив таке, що особа, яка вживала алкогольні напої сіла за кермо, він відповів, що таке буває.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне, за диспозицією за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

або за

- передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

або за

- відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП утворює одне із вищевказаних діянь.

Відповідно до п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України а Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 3 наведеної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Отже, поліцейський, здійснюючи відеофіксацію правопорушення з відеореєстратора, діяв відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП. Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 цього закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не була встановлена особа адміністративного правопорушення, що підтверджується матеріалами відеозйомки не заслуговують на увагу з огляду на те, що ОСОБА_1 сама надала працівникам поліції своє водійське посвідчення за яким було встановлено її особу. Даний факт підтверджується і відеозаписом, приєднаним до матеріалів справ і копією водійського посвідчення, а також протоколом адміністративного правопорушення серії ДПР18 №167773 від 26 липня 2022 року в якому зазначено, що особу водія встановлено за посвідченням водія НОМЕР_2 вид 5142 від 22.11.2019 року.

Посилання ОСОБА_1 про те, що відеозапис, який було долучено до матеріалів справи, не може бути належним доказом, оскільки всупереч «Інструкції із застосування фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» не проводився безперервно, є слушними, однак такі посилання не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки відеозаписи, що містяться на диску відносно ОСОБА_1 , достатньо для перевірки встановлених судом обставин відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Крім того, вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Між тим, апеляційний суд доходить до переконання, що з відеозапису встановлено одночасну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Посилання в апеляційній скарзі на не роз`яснення ОСОБА_1 працівниками поліції її прав та обов`язків під час складання протоколу, не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення таким, що складений з порушенням вимог закону та підставою для непритягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки не призвело до порушення прав ОСОБА_1 , яка реалізувала свої права та обов`язки під час розгляду справи судом, у тому числі і права на захист. Крім того, зі змісту протоколу підписаного власноруч ОСОБА_1 вбачається, що останній були роз`яснені її права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП і вказані обставини під час апеляційного перегляду справи не спростовані.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилалася на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що на відеозаписі відсутній момент зупинки транспортного засобу, а також факт керування даним транспортним засобом ОСОБА_1 , однак такі твердження не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно з відеозапису, ОСОБА_1 сама повідомила працівнику поліції, що вона їде додому, крім того, також з відеозапису вбачається, що при працівниках поліції, намагаючись уникнути відповідальності ОСОБА_1 сіла за кермо та намагалась поїхати з міста її зупинки.

На відеозаписі від 26.07.2022 року, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, відображено, як працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти тест на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, на що остання відмовилася. При цьому, жодних зауважень чи незгоди щодо того, що вона не керувала транспортним засобом, ОСОБА_1 працівнику поліції не висловлювала.

Судом першої інстанції в судове засідання викликався інспектора СРПП ВП № 2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Чернюк В.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №167773 від 26.07.2022 року, для надання особистих пояснень. Даний свідок надав письмові пояснення суду з яких вбачається, що ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом «Nissan Tiida» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вела себе зухвало, відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та від проходження тесту Драгер на місці зупинки. Під час з`ясування обставин по справі, сіла за кермо транспортного засобу, завела двигун та почала рух. Проте, він її зупинив. Дані пояснення узгоджуються з дослідженими матеріалами справи, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції відсутні підстави.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд доходить до переконання, що з відеозапису встановлено одночасну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Крім того, факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 не заперечувався, а навпаки вона сама повідомила про це працівників поліції. Теж саме ОСОБА_1 написала і у своїх поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також пояснення свідків, також не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 року), судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що Законом України від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесено зміни, зокрема до ст. 266 КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021 року. При цьому апеляційний суд звертає увагу, що після цих змін до КУпАП з 17.03.2021 року свідки проходження огляду водієм на стан сп`яніння залучаються лише у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Інші твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час дослідження доказів по справі, також жодних доказів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції не було долучено і до апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 26.07.2022 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Отже, позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами, не узгоджуються з дійсними обставинами справи, внаслідок чого розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту, обраний на власний розсуд, та спроба уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

До суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Дане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до п. 6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, прийнята судом в межах строку притягнення особи до адміністративної відповідальності. Встановлено вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, під час апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для зміни або скасування вищезазначеної постанови суду першої інстанції, а отже відсутні підстави для закриття провадження за закінченням строку.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова