ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 23-з/4817/12/23 Доповідач - Тиха І.М.
У Х В А Л А

18 вересня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду - Тиха І.М. за участю ОСОБА_1 та його представника адвоката Горбуляка І.В. ,розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Лекан І.Є. у справі №607/11464/22 (провадження №33/817/472/23) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Також стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив строк на апеляційне оскарження поновити, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі в зв"язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з проткоколом автоматизованого автоматизованого розподілу судової справи між суддями Тернопільського апеляційного суду від 06.09.2023 справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 визначено суддю Лекан І.Є.

14 вересня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Лекан І.Є., яку він мотивував її упередженістю в розгляді даної справи у зв"язку з тим, що вона раніше переглядала справу за його апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, яка є тісно пов"язаною з даною справою та у постанові посилалась на докази, що зібрані у даній справі. Вважає, що вищенаведене унеможливлює розгляд справи даною суддею.

Заслухавши ОСОБА_1 та його представника адвоката Горбуляка І.В., які підтримали заву про відвід судді Лекан І.Є. з викладених у ній мотивів, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої заяви про відвід, приходжу до наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, а також спеціальних норм, що передбачають можливість заявити відвід судді і, відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Проте, ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 року у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 та 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ч. 1 ст. 2 КУпАП, ч. 2 ст. 7 КУпАП, ст. ст. 9, 129 Конституції України, при вирішенні питання про відвід судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що не регламентовано нормами КУпАП, є підстави для застосування аналогії закону у вигляді норм КПК України, а питання про відвід слід вирішувати в порядку ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Так, статтею 75 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді справи, а статтею 76 КПК України визначено випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому вважаю, що заява про відвід має бути розглянута по суті.

В рішенні Європейського суду у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10.12.2009) зазначено, що наявність безсторонності має визначатися (з огляду на п.1 ст.6 Конвенції) за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.93, та «Ветштайн проти Швейцарії» заява № 33958/96). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають відносини, які розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.96). Безсторонність суду визнається, поки не надано доказів протилежного (рішення «Ветштайн проти Швейцарії).

У заявлених ОСОБА_1 обставинах не вбачаю підстав для відводу судді Лекан І.Є., оскільки вони не вказують на її упередженість при розгляді справи щодо нього.

Той факт, що суддя Лекан І.Є. раніше здійснювала розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, жодним чином не свідчить про її упередженість при розгляді даної справи.

Інші обставини, які б виключали участь судді Лекан І.Є. у розгляді даної справи, в ході розгляду заяви про відвід не встановлені, відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.75,76,80,81 КПК України, ст. 294,ч. 1 ст. 2 ч. 2 ст. 7 КУпАП,ст. ст. 9, 129 Конституції України -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Лекан І.Є. у справі №607/11464/22 (провадження №33/817/472/23) - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді