Справа № 443/420/23 Головуючий у 1 інстанції: Равлінко Р.Г.
Провадження № 33/811/1204/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Пасічника Андрія Зіновійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в м. Львові, апеляційну скаргу адвоката Пасічника Андрія Зіновійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 05 березня 2023 року, о 17 год. 20 хв., в м. Ходорів по вул. Шевченка, 12 а, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDi», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, відмовився, своїми діями порушив п. 2.5 ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Пасічник А.З, в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі, окрім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2023 року, оскільки копію постанови ОСОБА_1 не отримав, про результат розгляду справи дізнався 3 серпня 2023 року.

Зазначає, що із рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 не погоджується, оскільки таке було прийнято передчасно.

Наголошує, що 5 березня 2023 року, ОСОБА_1 жодним транспортним засобом не керував, ПДР України не порушував, постанову про порушення ПДР України не отримував, про її складання йому не було відомо.

Зазначає, що працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 , що вони здійснюють відео фіксацію, окрім того у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на технічний засіб за допомогою якого здійснювалася відеофіксація, у зв`язку із чим даний відеозапис є недопустимим доказом, а протокол про адміністративне правопорушення є сфальсифікованим, до нього внесено відомості, що не відповідають дійсності, такий не було вручено особі, яка притягується до адміністративної відповідальності

Повідомляє, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення в медичний заклад були сфальсифіковано, оскільки такі не були складені у присутності ОСОБА_1 ..

Звертає увагу, що в КНП «Ходорівська міська лікарня» не є уповноваженим закладом для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наголошує, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а він не відмовлявся від такого огляду, не роз`яснили йому права та обов`язки, а місцевим судом розглянуто справу про адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_1 та без належного повідомлення його про час та місце розгляду справи.

5 вересня 2023 року у судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, адвокат Пасічник А.З. просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвоката Пасіника А.З., апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні участі не приймав, про результат розгляду справи дізнався 3 серпня 2023 року, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №475724 від 5 березня 2023 року (а.с. 3), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDi», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАС №6636026 від 5 березня 2023 року (а.с. 6) відповідно до якої, водія ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 31.4.3ПДР України;

- інформацією з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 7), відповідно до якого у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 8), згідно із яким у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), запропоновано пройти огляд в КНП «Ходорівська міська лікарня»;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено в судовому засіданні, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDi», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , водієві було повідомлено причину зупинку, під час опитування у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, йому повідомлено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, за ст. 130 КУпАП, роз`яснено права та обов`язки.

Твердження апелянта, що 5 березня 2023 року, ОСОБА_1 жодним транспортним засобом не керував, ПДР України не порушував, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів судової справи, на якому зафіксовано рух та зупинку автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDi», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , окрім того працівниками поліції повідомлено водієві причину зупинки транспортного засобу.

Аргументи сторони захисту, що водієві ОСОБА_1 не було відомо про складання постанови про адміністративне правопорушення, апеляційним судом розцінюються критично, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що працівники поліції повідомили водія, що на нього буде складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАС №6636026 від 5 березня 2023 року та протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що відеозапис є недопустимим доказом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За таких обставин, суд вважає доводи апелянта щодо безперервності відеофіксації неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 оскільки на відео в повному обсязі зафіксовано процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із водієм з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №475724 від 5 березня 2023 року (а.с. 3), а саме опитування водія та пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відмову водія від проходження даного огляду.

Доводи про відсутність даних щодо технічних засобів, за допомогою яких здійснювалася відеофіксація, є необгрнутованими, оскільки диспозиція ст. 256 КУпАП та інші норми закону не містять вимоги до засобу відеофіксації. Окрім того, аналізуючи норми КУпАП в сукупності, зазначення в постанові про адміністративне правопорушення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, є тільки обов`язковим при винесенні відповідної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або ж відповідним приладом (технічним засобом) зафіксовані певні показники швидкість руху, наявність парів алкоголю у повітрі, що видихається, тощо. В даному ж випадку відеозапис є достовірним доказом по справі, який був досліджений та оцінений судом в сукупності з іншими доказами.

Із відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу, даний відеозапис не містить ознак монтажу чи корегування, окрім того на такому відеозаписі зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу.

Покликання адвоката на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №475424 від 5 травня 2023 року та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції було сфальсифіковано, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №475424 від 5 травня 2023 року (а.с. 3), водій ОСОБА_1 відмовився від підпису у протоколі та отримання копії даного протоколу,що підтверджується відеозаписом, що стосується акту огляду та направлення апеляційний суд зазначає, що жодних даних що зазначені документи були складені у відсутності водія та його не було ознайомлено із ними, матеріали справи не містять та апелянтом не надано.

Аргументи адвоката, що КНП «Ходорівська міська лікарня» не є уповноваженим закладом для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що вбачається із відеозапису, долученого до матеріалів справи.

Твердження адвоката Пасічника А.З., що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а він не відмовлявся від такого огляду, не роз`яснили йому права та обов`язки, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер та спрямовані на ухилення водія від адміністративної відповідальності, окрім того дані аргументи спростовуються матеріалами справи зазначеними вище за текстом.

Покликання апелянта на те, що місцевим судом розглянуто справу про адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_1 та без належного його повідомлення про час та місце розгляду справи, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №475724 від 5 березня 2023 року (а.с. 3), працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про місце розгляду справи, окрім того розгляд справи Жидачівським районним судом Львівської області призначався на 20 березня 2023 (а.с. 11-13), 24 квітня 2023 року (а.с. 14-15), що підтверджується повістками, які були направлені за адресою: АДРЕСА_1 та оголошеннями, які були розміщені на сайті суду.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Пасічника А.З. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

поновити адвокату Пасічнику Андрію Зіновійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2023 року.

Постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Пасічника Андрія Зіновійовича - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.