Справа № 285/87/23
Номер провадження по справі 3/387/751/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року смт. Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній , притягувався до адміністративної відповідальності постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15.04.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік,

за ч. 2 ст.130, ч. 5 ст. 126 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, 30.12.2022 о 21 годині 15 хвилин керував автомобілем марки ВАЗ 21121 д.н.з. НОМЕР_1 , у м.Новоград-Волинський по вулиці Коростенській, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка що не відповідає обстановці, почервоніння очей, тремтіння пальців рук запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повторно протягом року після вчинення порушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП( постанова ДП18 №234572), 30.12.2022 о 21 годині 15 хвилин керував автомобілем марки ВАЗ 21121 д.н.з. НОМЕР_1 , у м.Новоград-Волинський по вулиці Коростенській, без права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.1 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Дослідивши наявні докази, суд дійшов до таких висновків.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КпАП України передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.2 ст. 130 КпАП України передбачає адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Тобто обов`язковою умовою настання відповідальності за ч. 2 ст. 130 КпАП України є повторність вчинення дій протягом року, без якої немає складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, до матеріалів справи долучено постанову Добровеличківськогорайонного суду Кіровоградської області справа №404/4170/21 від 15.04.2022 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, зі змісту якої встановлено, що ОСОБА_1 27.05.2021 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КпАП України. Тобто з 27.05.2021 (дата вчинення попереднього правопорушення) по дату вчинення іншого правопорушення 30.12.2022 пройшло більше року, а тому правопорушення не є повторним.

В матеріалах справи наявна довідка про адміністративні правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП від 27.05.2021 рішення №404/4170/21 від 15.04.2022 ( а.с. 6).

Іншу інформацію про вчинення ОСОБА_1 протягом року правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України матеріали справи не містять, відповідні докази не долучені.

Крім того, суд зазначає, що при перегляді відео файлів з DVD диску з`ясовано, що працівниками поліції порушена безперервність відеофіксації, оскільки на відео немає доказів руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не зафіксовано у повному обсязі процедура дій поліцейського, яка стосується керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не зафіксовано повну процедуру огляду на стан наркотичного сп`яніння, так як на наявному відео поліцейський не вказував ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, не роз`яснив йому його права та обов`язки передбачені ст.268 КпАП України. Суд акцентує увагу на тому, що ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 також на відео не видно.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, в п.6 вказано, що водія транспортного засобу, що … висловив незгоду з результатами огляду на місці зупинки направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.5 Розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КпАП України огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 5 ст. 266 КпАП України передбачено, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КпАП України або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Згідно з положеннями КпАП України, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Відповідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності вважаю, що в діях притягненого не вбачається складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП України, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Що стосується адміністративного правопорушення за ч.5 ст.126 КпАП України, суд зазначає, що відповідальність за вказаною нормою закону настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Крім того, диспозиція ч. 5 ст.126 КпАП України є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно - правових актів чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, що кореспондується з вимогами ПДР.

Разом із тим, особою, що складала вищезазначений протокол, незважаючи на бланкетну норму закону та всупереч вимогам ст. 256 КпАП України , не конкретизовано пункт ПДР, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28.10.2003 у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23.09.1998 у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, порядок збору та процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених законом. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 262723 від 30.12.2022 є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху на всій території України (ст.254,255 КпАП України), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КпАП України).

Таким чином, оцінюючи вказаний доказ з огляду на вимоги ст. 252 КпАП України, суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 262723 від 30.12.2022 складений без дотримання вимог процесуального закону, що тягне за собою визнання цього доказу недопустимим. Крім того матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так як на відео працівники поліції лише пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Інших доказів матеріали справи не містять.

Враховуючи встановлені під час розгляду обставини і судову практику ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КпАП України.

За таких обставин провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КпАП України підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого вищезазначеною статтею.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 40-1, 125, 130, 221, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284 КпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126, ч.2 ст 130 КпАП України закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції .

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер