Єдиний унікальний номер 205/6787/23
Номер провадження3/205/3308/23
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
Провадження № 3/205/3308/23 Справа № 205/6787/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Калініченко Г. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №265448 від 18 червня 2023 року ОСОБА_1 18 червня 2023 року о 00 годин 01 хвилину керував автомобілем Хюндай Гетз, реєстраційний номер НОМЕР_1 по пр. І. Мазепи, біля будинку №42а в м. Дніпро з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин та зазначив, що дійсно у зазначені в протоколі дату та час був зупинений працівниками поліції, які провели обшук його речей, його автомобіля, висловили жаль з приводу того, що нічого забороненого не знайшли, запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з застосуванням газоаналізатора «Драгер» на що він погодився, а відповідно до результатів такого огляду, алкоголю не виявлено. Лише після цього працівники поліції, намагаючись скласти хоч якийсь матеріал, запропонували йому пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, посилаючись на те, що він має ознаки наркотичного сп`яніння з чим він категорично не погоджувався та такі дії працівників поліції розцінив як провокацію на вчинення адміністративного правопорушення та побоюючись, що у лікарні працівники поліції підроблять результати огляду, відмовився від його проходження.

Захисник Васенко Р. О. подав клопотання, яке підтримав у судовому засіданні, в якому просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування свого клопотання зазначив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, оскільки зазначені у протоколі ознаки були надумані інспектором з метою спровокувати ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення.

Крім цього, зазначає, що в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) працівниками поліції після проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не було складено відповідний акт та не долучено результати проведеного огляду до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а також не складалось та не вручалось ОСОБА_1 письмового направлення до закладу охорони здоров`я.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи клопотання захисника, вислухавши думку учасників розгляду справи, доходить наступних висновків.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. п. 4, 6, 7 розділу Х «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції, на виконання вищевказаних вимог Закону, було долучено відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до якого судом встановлено наступні обставини.

Так, вказаний відеозапис розпочинається з того, що працівники поліції, ймовірно зупинивши автомобіль Хюндай Гетз під керуванням ОСОБА_1 , повідомляють останнього про підстави зупинки транспортного засобу, а саме те, що він керував без увімкненого ближнього світла фар. Не заперечуючи цю обставину, ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія з метою складання постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В цей же час, без зазначення будь-яких підстав та ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння з застосуванням спеціальних технічних засобів, на що останній погоджується та проходить відповідний огляд, результат якого встановив відсутність в організмі ОСОБА_1 алкоголю.

В подальшому, за згодою ОСОБА_1 працівники поліції розпочинають проводити обшук автомобіля Хюндай Гетз, який не охоплюється поняттям «поверхнева перевірка» та в результаті проведення цього обшуку, поліцейський зазначає проте, що «йому шкода, що вони нічого забороненого не знайшли».

Вказаний вислів працівника поліції обурив ОСОБА_1 , оскільки останній розцінив таку поведінку, як бажання, у будь-який спосіб притягнути його до відповідальності.

Після цього, з незрозумілих для суду підстав, поліцейський відходить від автомобіля ОСОБА_1 до патрульного автомобіля, де перебувають інші колеги, та зазначає останнім, що зараз буде везти ОСОБА_1 у медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Пізніше, поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про те, що у останнього виявлені ознаки вже наркотичного сп`яніння та пропонує останньому пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 не менше ніж тричі погоджується та зазначає, що йому необхідно перепаркувати автомобіль, на що отримує згоду поліцейського, після чого відеозапис переривається.

В подальшому, на відеозаписі ОСОБА_1 вимагає від працівника поліції повідомити, які саме ознаки наркотичного сп`яніння у нього виявлені та які можуть бути підставою для проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що поліцейський вказує на те, що у нього розширені зіниці очей, поведінка, що не відповідає дійсності, підвищена жвавість рухів.

Далі на відеозаписі зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та складення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи вищевикладений доказ та обставини встановленні на підстав нього, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що матеріалами відеозапису не зафіксовано рух автомобілю Хюндай Гетз у період часу з 00:01 до моменту руху ОСОБА_1 , коли останній отримав дозвіл від працівника поліції перепаркувати автомобіль.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з застосуванням спеціальних технічних засобів, однак результати такого огляду, а саме роздруківку з принтеру газоаналізатора та акт огляду на стан сп`яніння до матеріалів справи не долучено.

Крім того, після проведення обшуку автомобіля ОСОБА_1 та вислову працівника поліції щодо того, що він жалкує, що не знайшов нічого забороненого, поведінка ОСОБА_1 дійсно змінилась, оскільки останній був обурений таким висловом та розцінив його, як бажання працівників у будь-яких спосіб притягнути його до адміністративної відповідальності, що пояснює такі ознаки, як підвищена жвавість рухів та поведінка, що не відповідає дійсності.

В подальшому, після того, як працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я, останній не менше ніж 3 рази погоджувався на його пропозицію та зазначив, що поліцейські роблять це навмисно, щоб витратити його особистий час.

Судом також встановлено, що всупереч положенню ч. 1 ст. 266 КУпАП, після того, як працівник поліції начебто виявив у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, поліцейський дозволив останньому керувати транспортним засобом та переставити його на інше місце.

Надаючи оцінку таким діям працівників поліції, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.ч 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом... зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Дослідивши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, їх поведінку та обстановку, яка склалась на місця події, суд доходить висновку, що в їх діях була провокація відносно ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення.

З цього питання суд зазначає, що для відмежування провокації від допустимої поведінки Європейський суд з прав людини виробив ряд критеріїв, такі як: a) змістовний критерій, b) процесуальний критерій.

При цьому під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

У рішенні «Лучанінова проти України», № 16347/02, від 09 червня 2011 року, пункти 39, 40 ЄСПЛ, зазначив: «Суд зауважує, що заявницю було визнано винною у вчиненні дрібної крадіжки. Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таке правопорушення передбачалось стягнення у вигляді штрафу або виправних робіт. З огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року). Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці Тростянецьким районним судом,- штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру.

Відповідно Суд доходить висновку, що стаття 6 Конвенції є застосовною у цій справі та відхиляє заперечення Уряду у цьому відношенні».

У своєму рішенні «Банніков проти Росії» на обґрунтування факту порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод ЄСПЛ посилається на своє рішення «Худобін проти Російської Федерації», «Тейшейро де Кастро проти Португалії», правовий висновок в яких зводиться до вислову «правопорушення не було б скоєно, як би не було спровоковано».

Так, для визначення провокації злочину ЄСПЛ встановив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупівлі, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.

Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (постанова Касаційного кримінального суду Верховного суду, зокрема, що у постанові від 08 квітня 2020 року, справа № 164/104/18).

Отже, дослідженими матеріалами цієї справи встановлено, що працівники поліції спочатку висловили підозру щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, яка була спростована шляхом проведення відповідного огляду, потім висловили своє розчарування тим, що не знайшли будь-яких заборонених речовин в автомобілі ОСОБА_1 , а в подальшому вказали на наявність у останнього вже ознак наркотичного сп`яніння, чим фактично змусили ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, що поліцейські інкримінували йому цей факт, як об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, такі дії працівників поліції судом розцінюється, як бажання у будь-якому випадку притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, за відсутності для цього законних підстав, вимога щодо проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння була лише приводом для отримання відмови ОСОБА_1 для складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на наявність будь-яких ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а його поведінка пояснюється незаконними діями працівників поліції щодо нього. У зв`язку з чим, такі дії працівників поліції з ініціювання провадження призвели до несправедливості провадження в цілому, оскільки правопорушення не було б вчинене без їх активної участі у ньому.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ч. 1 ст. 254 КУпАП).

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння та спеціального суб`єкта водія.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак в наявності яких має переконатись посадова особа, яка складає відповідний протокол про адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

За змістом ст. 130, ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1 452/735 від 09 листопада 2015 року (Далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (Далі - Порядок), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п. 2 Розділу 1 Інструкції, п. 2 Порядку, ч. 2 ст. 266 КУпАП).

Тобто, працівник поліції може висунути законну вимогу про огляд на стан відповідного сп`яніння тільки особі, яка керує транспортним засобом (водієві).

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, поліцейський Дубченко В. В., як суб`єкт правозастосування склала протокол стосовно ОСОБА_1 , самостійно не встановивши та не переконавшись, що останній дійсно керував транспортним засобом та має ознаки наркотичного сп`яніння, тобто був водієм суб`єктом правопорушення, а фактично виконувала вказівку поліцейського Постольника і склала протокол з його слів, проігнорувавши заперечення ОСОБА_1 щодо наявності підстав для проведення огляду.

За таких обставин дії працівників поліції в порушення вимог вищезазначених положень закону, містили формальний характер, інспектор не встановив відомості, які виклав у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а їх дії та поведінка свідчить про намір скласти відносно ОСОБА_1 протокол за будь-яких обставин.

Інші докази по справі, зокрема рапорт працівників поліції, є похідним і визнається недопустимими за принципом «плодів отруєного дерева».

Отже, доводи ОСОБА_1 та його захисника про незаконність дій працівників поліції є обґрунтованими і об`єктивно підтверджуються відеозаписами, долученими до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд не входить в обговорення інших доводів клопотання захисника щодо порушення порядку проведення огляду.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України) (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Отже, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про відсутність інкримінованого працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відтак, суд вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, а провадження у справі має бути закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Г. П. Калініченко