Провадження № 33/824/3493/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду обставини справи не відповідають фактичним обставинам та вважає, що місцевим судом безпідставно не було направлено матеріали справи до управління патрульної поліції для дооформлення з метою встановити, за якою саме частиною статті 130 КУпАП його притягнуто до відповідальності.

Після викладення захисником ОСОБА_1 своїх пояснень в судовому засіданні 17.07.2023 року було оголошено перерву, проте в судове засідання, призначене на 18 вересня 2023 року, ОСОБА_1 та його захисник, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи в судове засідання не зявилися.

Через канцелярію суду представник ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання через його погане самопочуття, однак, з огляду на відсутність доказів на підтвердження вказаних обставин, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, оскільки наведені ОСОБА_1 обставини є непереконливими та неповажними для відкладення розгляду справи, а будь-яких інших об`єктивних та поважних підстав неможливості прибути в судове засідання клопотання не містить.

Верховний Суд у постанові ККС від 24 вересня 2019 року у справі № 755/10138/16-к зробив висновок, що неявка учасників провадження свідчить про зловживання правами. Так, ВС вказав, що апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність у діях сторони захисту зловживання своїми правами, що має своїм наслідком безпідставне затягування процесу.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом він перебував у стані алкогольного і наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №155408 від 17 вересня 2023 року, ОСОБА_1 17 вересня 2022 року о 13 год. 47 хв. керував транспортним засобом «Ваз 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві на автодорозі М-05 Одеса-Київ, 14 кілометр, у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, за результатами тесту приладу «Drager» - виявлено позитивну пробу на стан алкогольного сп`яніння з кількісним показником 1.59 проміле.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9а Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Слід також зазначити, що відповідно до положень п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння показали, що вміст алкоголю в крові перевищує 0,2 ‰ й становить 1.59 ‰, а тому ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних і допустимих доказах, а саме об`єктивно підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №155408 від 17 вересня 2023 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; результатом тесту приладу «Drager», проведеного на місці зупинки, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння з кількісним показником 1.59 ‰; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому міститься підпис ОСОБА_1 про згоду з результатами огляду; рапортом співробітника поліції від 17 вересня 2023 року, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що його дії неправильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відхиляються судом, з огляду на те, що на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими було перевірено дії ОСОБА_1 на повторність вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, однак жодних судових рішень щодо притягнення його до адміністративної відповідальності на момент вчинення ним даного правопорушення в реєстрі не містилося, а відтак підстави для кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовуються законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції та зводяться лише до власного тлумачення апелянтом норм законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Ярослав МЕЛЬНИК