Справа № 743/1215/23
Провадження №3/743/802/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В.,

при секретарі Довбенко О.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника 1 групи ІПС 1 ВІПС 10 прикорд. заст. (з м. д. н.п. Добрянка) 3 прикорд. коменд. (з м.д. н.п. Городня) ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованогота фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №18 від 08.08.2023, відповідно Витягу з книги прикордонної служби 10 прикордонної застави (з м.д. н.п. Добрянка) НОМЕР_1 прикордонної комендатури (з м.д. н.п. Городня) ОСОБА_1 з 08:00 год. 28.06.2023 по 08:00 год. 30.06.2023 виконував службові обов`язки старшого в прикордонному наряді з охорони державного кордону України пост «Пост спостереження» в районі с. Добрянка Чернігівського району Чернігівської області. Встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_2 , який входив до складу прикордонного наряду «Пост спостереження», під керівництвом ОСОБА_1 , будучи зобов`язаним нести службу у данному наряді, 28.06.2023 близько 20:00 год. самовільно залишив місце служби та в період з 20:00 год. по 20:40 год. службові обов`язки в прикордонному наряді «Пост спостереження» не виконував. Поряд з цим, ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду (воєнного стану), перебуваючи у складі наряду по охороні державного кордону України пост «Пост спостереження», будучи старшим указаного наряду та військовою службовою особою, недбало ставлячись до військової служби, в районі с. Добрянка Чернігівського району Чернігівської області28.06.2023 в період з 20:00 год. по 20:40 год., всупереч вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, п.п. 10, 12 п. 1 розділу ІІ, п. 10 розділу 5 Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ, затвердженої наказом МВС України №1261 від 19.10.2015, знаючи, що підлеглий солдат ОСОБА_2 самовільно покинув місце служби та не виконує службові обов`язки в прикордонному наряді «Пост спостереження», про факт відсутності на місці служби солдата ОСОБА_2 черговому підрозділу охорони кордону не доповів, заходів щодо встановлення місця перебування ОСОБА_2 не вжив, та як наслідок через відсутність військовослужбовця прикордонний наряд «Пост спостереження» в бойовій готовності не підтримував.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вказав, що 28.06.2023 перебував у прикордонному наряді «Пост спостереження» разом з ОСОБА_2 . Близько 20:00 год. він наказав ОСОБА_2 підійти до його позиції, на що останній відповів згодою. Після чого вінпродовжив виконувати свої обов`язки. Зачекавши хвилин 10 ОСОБА_2 , той до нього так і не прийшов, тому він почав шукати солдата. Проте, згодом до нього підійшов офіцер ВВВБ та запитав чому ОСОБА_2 не перебуває на своїй позиції. Зв`язавшись по рації з ОСОБА_2 , запитав чому він не підійшов до нього та, де він знаходиться, на що ОСОБА_2 повідомив, що неправильно зрозумів його наказ та пішов до місця відпочинку. Вказав, що не давав ОСОБА_2 наказу знятися з місця служби.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Частина 2 статті 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

З протоколу про адміністративне правопорушення №18 від 08.08.2023 вбачається, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до військової служби та суспільно-небезпечними наслідками, які настали в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Як встановлено з протоколу ОСОБА_1 з 08:00 год. 28.06.2023 по 08:00 год. 30.06.2023 виконував службові обов`язки старшого в прикордонному наряді з охорони державного кордону України пост «Пост спостереження» в районі с. Добрянка Чернігівського району Чернігівської області та, знаючи, що підлеглий солдат ОСОБА_2 самовільно покинув місце служби та не виконує службові обов`язки в прикордонному наряді «Пост спостереження», про факт відсутності на місці служби солдата ОСОБА_2 черговому підрозділу охорони кордону не доповів, заходів щодо встановлення місця перебування ОСОБА_2 не вжив, та як наслідок через відсутність військовослужбовця прикордонний наряд «Пост спостереження» в бойовій готовності не підтримував.

Однак, з пояснень ОСОБА_1 у судовому засіданні встановлено, що перебуваючи 28.06.2023 у прикордонному наряді «Пост спостереження», останній наказав ОСОБА_2 підійти до його позиції, на що останній відповів згодою. Проте, зачекавши ОСОБА_2 , той до ОСОБА_1 не прийшов. Зв`язавшись з ним, виявилося, що ОСОБА_2 не правильно зрозумів наказ ОСОБА_1 та пішов до місця відпочинку.

Крім того, ОСОБА_1 вказав, що не давав ОСОБА_2 наказу знятися з місця служби та чому останній пішов до місця відпочинку не знає.

Відтак, підлеглий солдат ОСОБА_2 за власною ініціативою покинув місце несення служби й пішов до місця відпочинку.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав, які б свідчили про невиконання або неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язків з несення служби та недбалого ставлення з його боку до військової служби.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, якщо під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вина у його вчиненні не була доведена належними та допустимими доказами, це має прирівнюватись до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення №18 від 08.08.2023, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 252, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Павленко