Унікальний номер справи 333/3843/23
Номер провадження 3/333/1747/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Наумова Ірина Йосипівна розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , який 02.10.2022 р. був притягнений за керування транспортним засобом без наявності такого права, 29.04.2023 р. о 09-33 год. по вул. Оріхівське шосе, б. 8, в м. Запоріжжі, керував транспортним засобом ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 , за відсутності права керувати таким транспортним засобом, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений. Його представник надав заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності. Також надав клопотання про закриття провадження у справі, оскільки строки накладення адміністративного стягнення закінчилися.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується дослідженими судом наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №143929 від 29.04.2023 р.;

-рапортом працівника поліції та відеозаписом з його боді-камери;

- копією постанови інспектора поліції від 02.10.2023 р. про притягнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Оцінивши вищевказані докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУПАП, скоєне ОСОБА_1 29.04.2023 р. З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що на час розгляду справи, а саме, 29.07.2023 р., сплинув строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Суд наголошує, що встановлюючи вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП є обов`язковим і для цього виду постанов.

Із урахуванням наведеного та враховуючи відповідні положення ЦПК України та КАС України щодо обов`язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення при розгляді цивільного чи адміністративного позову в частині висновків про те, чи мали місце певні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони певною особою, виходячи із принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Зазначене вище узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших. Аналіз диспозиції та санкції 124 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства, де визнання вини є обов`язковим відповідно до положень ст. 17, ч.4 ст.374 КПК України, п.2 ч.1 ст. 129 Конституції України.

Аналіз положень ст. 38 та п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП дає підстави стверджувати те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене та враховуючи зазначену вище правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про те, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, що указує на необхідність визнання вини.

За таких обставин, оскільки адміністративне правопорушення вчинено 29.04.2023 року, тобто з дня його вчинення минуло більше ніж три місяці тому, ОСОБА_1 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п.7 ч.1 247, 283-284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Клопотання адвоката Завгороднього А.М. задовольнити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.5 ст. 126 КУпАП, закрити в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ірина Йосипівна Наумова