КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/235/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гуль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної митної служби України Київської митниці, подану Марковою Ганною Юріївною , на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2022 року провадження у справі про притягнення громадянки України ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 МК України, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судом установлено, що 19 липня 2018 року в зоні діяльності Одеської митниці ДФС через митний кордон України ТОВ «ГОЛДФОНД» (м. Дніпро, Соборний р-н, вул. Панікахи, буд. 2, ) в контейнері № MRKU4986733 на митну територію України було переміщено товар «арматура кріплення з чорних металів: завіси дверні» у кількості 49 056 шт. вартістю 7 2357,60 доларів США (1 903 246,41 грн. за курсом НБУ 26,303338 за 1 долар США станом на 19.07.2018).

Переміщення зазначеного товару через митний кордон України здійснено на підставі проформи-інвойсу від 09.07.2018 № FM/GF-300014, інвойсу від 09.07.2018 №FM/GF-300014-1, коносаменту (bill of lading) від 09.07.2018 № 6 та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 19.07.2018 № 733, відповідно до яких відправка товару здійснювалася компанією «ERPEN PAZARLAMA VE DIS TIC. A.S.» (№ , KAZIM KARABEKIR CAD. NO 82 ULUCAK - KEMALPASA/IZMIR, Туреччина) на виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 03.03.2018 № FM/GF-030318, укладеного ТОВ «ГОЛДФОНД» з компанією «FANG MACHINERY CO.,LTD» (11 Yinhe South Road, Langfang City, Hubei Province, КНР).

20 липня 2018 року зазначений товар було доставлено до Черкаської митниці ДФС та за митною декларацією (далі - МД) типу ІМ40ДЕ №UA902010/2018/104995 задекларовано ТОВ «ГОЛДФОНД» в митний режим імпорту (випуску для вільного обігу). На підтвердження заявлених під час здійснення декларування відомостей ТОВ «ГОЛДФОНД» було подано копію експортної митної декларацію від 09.07.2018 № 17343100ЕХ290496, відповідно до якої вказаний товар було відправлено з території Республіки Туреччини компанією «ERPEN PAZARLAMA VE DIS TIC. A.S.».

Відповідно до інформації митних органів Туреччини, отриманої Київською митницею Держмитслужби згідно листа Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби України від 18.02.2021 № 20/20-02-01/7.8/286 встановлено, що компанія «ERPEN PAZARLAMA VE DIS TIC. A.S.» (податковий ідентифікаційний номер ) не має жодних записів про транзакції в Митному Директораті Республіки Туреччини, експортна митна декларація № 17343100ЕХ290496 була зареєстрована від імені іншої компанії та не була оброблена зазначеним в ній офісом (митним органом).

За таких обставин, проформа-інвойс від 09.07.2018 № FM/GF-300014, інвойс від 09.07.2018 № FM/GF-300014-1, коносамент (bill of lading) від 09.07.2018 № 6 та міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 19.07.2018 № 733, що були подані ТОВ «ГОЛДФОНД» як підставу для переміщення вказаного товару через митний кордон України та його митного оформлення у митний режим імпорту, містить неправдиві відомості щодо відправника зазначеного товару.

22.03.2021 за даним фактом за наявності приводів та підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 491 МК України, відносно громадянки України ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил № 0432/10000/21 за частиною першою статті 483 МК України.

Закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 483 МК України у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що представником митного органу не було надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_2 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та подання нею органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника товарів.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник Київської митниці - Маркова Г.Ю. 04 серпня 2022 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати громадянку ОСОБА_2 винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 МК України, застосувавши до неї стягнення у відповідності до санкції статті.

Оскаржувану постанову вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки її було винесено всупереч вимогам статті 245 КУпАП про повне, всебічне, об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності із законом.

Уважає, що судом першої інстанції не прийняті до уваги та не враховані всі обставини справи, що, в свою чергу, призвело до прийняття необ`єктивного рішення по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вина ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил №0432/10000/21 від 22 березня 2021 року; відповіддю митних органів Республіки Туреччина (лист Департаменту боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Державної митної служби України №20/20-02-01/7.8/286;

митною декларацією ІМ40ДЕ №UA902010/2018/104995 від 20 липня 2018 року для проведення митного оформлення якої та подальшого переміщення через митний кордон України ТОВ «Голдфонд» надав разом з іншими документами проформу-інвойс від 09 липня 2018 року №FM/GF-300014, інвойс від 09 липня 2018 року №FM/GF-300014-1, коносамент (bill of lading) від 09 липня 2018 року №6 та міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) від 19 липня 2018 року №733;

копіями проформи-інвойса від 09 липня 2018 року №FM/GF-300014, інвойса від 09 липня 2018 року №FM/GF-300014-1, коносамента (bill of lading) від 09 липня 2018 року №6 та міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) від 19 липня 2018 року №733.

04 вересня 2023 року на електронну адресу суду від ОСОБА_2 надійшли клопотання про розгляд справи за її відсутністю.

Представник митниці в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що 19 липня 2018 року в зоні діяльності Одеської митниці ДФС через митний кордон України ТОВ «ГОЛДФОНД» (м. Дніпро, Соборний р-н, вул. Панікахи, буд. 2, ) в контейнері № MRKU4986733 на митну територію України було переміщено товар «арматура кріплення з чорних металів: завіси дверні» у кількості 49 056 шт. вартістю 7 2357,60 доларів США (1 903 246,41 грн. за курсом НБУ 26,303338 за 1 долар США станом на 19.07.2018).

Переміщення зазначеного товару через митний кордон України здійснено на підставі проформи-інвойсу від 09.07.2018 № FM/GF-300014, інвойсу від 09.07.2018 №FM/GF-300014-1, коносаменту (bill of lading) від 09.07.2018 № 6 та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 19.07.2018 № 733, відповідно до яких відправка товару здійснювалася компанією «ERPEN PAZARLAMA VE DIS TIC. A.S.» (№ , KAZIM KARABEKIR CAD. NO 82 ULUCAK - KEMALPASA/IZMIR, Туреччина) на виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 03.03.2018 № FM/GF-030318, укладеного ТОВ «ГОЛДФОНД» з компанією «FANG MACHINERY CO.,LTD» (11 Yinhe South Road, Langfang City, Hubei Province, КНР).

20 липня 2018 року зазначений товар було доставлено до Черкаської митниці ДФС та за митною декларацією (далі - МД) типу ІМ40ДЕ №UA902010/2018/104995 задекларовано ТОВ «ГОЛДФОНД» в митний режим імпорту (випуску для вільного обігу). На підтвердження заявлених під час здійснення декларування відомостей ТОВ «ГОЛДФОНД» було подано копію експортної митної декларацію від 09.07.2018 № 17343100ЕХ290496, відповідно до якої вказаний товар було відправлено з території Республіки Туреччини компанією «ERPEN PAZARLAMA VE DIS TIC. A.S.».

Відповідно до інформації митних органів Туреччини, отриманої Київською митницею Держмитслужби згідно листа Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби України від 18.02.2021 № 20/20-02-01/7.8/286 встановлено, що компанія «ERPEN PAZARLAMA VE DIS TIC. A.S.» (податковий ідентифікаційний номер ) не має жодних записів про транзакції в Митному Директораті Республіки Туреччини, експортна митна декларація № 17343100ЕХ290496 була зареєстрована від імені іншої компанії та не була оброблена зазначеним в ній офісом (митним органом).

Київська митниця Держмитслужби прийшла до висновку, що проформа-інвойс від 09.07.2018 № FM/GF-300014, інвойс від 09.07.2018 № FM/GF-300014-1, коносамент (bill of lading) від 09.07.2018 № 6 та міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 19.07.2018 № 733, що були подані ТОВ «ГОЛДФОНД» як підставу для переміщення вказаного товару через митний кордон України та його митного оформлення у митний режим імпорту, містить неправдиві відомості щодо відправника зазначеного товару.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0432/10000/21 від 22.03.2021, митним органом за результатом проведення перевірки та на підставі отриманих відомостей митної адміністрації Туреччини встановлено, що внаслідок дій громадянки України ОСОБА_2 , директора ТОВ «ГОЛДФОНД», в порушення вимог ч. 1 ст. 198, ч. 2 ст. 334 МК України, 19.07.2018 в зоні діяльності Одеської митниці ДФС через митний кордон України в контейнері № MRKU4986733 на митну територію України було переміщено товар «арматура кріплення з чорних металів: завіси дверні» у кількості 49 056 шт. вартістю 7 2357,60 доларів США (1 903 246,41 грн. за курсом НБУ 26,303338 за 1 долар США станом на 19.07.2018) з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення проформи-інвойсу від 09.07.2018 № FM/GF-300014, інвойсу від 09.07.2018 № FM/GF-300014-1, коносаменту (bill of lading) від 09.07.2018 № 6 та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 19.07.2018 №733, що містили неправдиві відомості щодо відправника зазначеного товару.

За змістом вимог частини першої статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені статтею 335 МК України.

Згідно положень частини восьмої статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно частини першої статті 483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

При цьому, що стосується використання документів, то судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Тобто ті, що подаються митному органу на кордоні та є підставою для пропуску товару на митну територію України.

Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена статтею 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.

Згідно зі статтею 489 ЦПК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

За змістом положень частини першої статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Зміст положень частини другої статті 495 МК України у взаємозв`язку із положеннями статті 489 МК України свідчить про те, що докази у справі про порушення митних правил повинні відповідати критерію належності, тобто повинні бути такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування.

За приписами частини сьомої статті 257 МК України, перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування.

Згідно з пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Митний кодекс України нормою статті 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень статті 265 МК України наділений декларант.

Відповідно до статей 49, 58 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну.

Статтею 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів визначається декларантом відповідно до гл. 9 МК України, якою встановлені основні та другорядні методи визначення митної вартості товарів.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною третьою статті 54 МК передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; випускати у вільний обіг товари, що декларуються.

Виходячи зі змісту положень частини п`ятої статті 54 МК України, в ході виконання вказаних обов`язків, орган доходів і зборів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених МК України, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Тобто, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

З матеріалів справи вбачається, що 20.07.2018 директором ТОВ «ГОЛДФОНД» ОСОБА_2 заявлено до митного оформлення за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA902010/2018/104995 товари: «арматура кріплення з чорних металів: завіси дверні» у кількості 49 056 шт. вартістю 7 2357,60 доларів США.

Оформлення товарів здійснювалось на підставі товаросупровідних документів: проформи-інвойсу від 09.07.2018 № FM/GF-300014, інвойсу від 09.07.2018 №FM/GF-300014-1, коносаменту (bill of lading) від 09.07.2018 № 6 та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 19.07.2018 № 733, з яких вбачається, що відправка товару здійснювалася компанією «ERPEN PAZARLAMA VE DIS TIC. A.S.» (№, KAZIM KARABEKIR CAD. NO 82 ULUCAK - KEMALPASA/IZMIR, Туреччина) на виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 03.03.2018 № FM/GF-030318.

Окрім того, разом із вказаними МД та товаросупровідними документами до митниці були подані контракт від 03.03.2018 № FM/GF-030318, укладений між компанією-продавцем «FANG MACHINERY CO.,LTD» (11 Yinhe South Road, Langfang City, Hubei Province, КНР) та покупцем - ТОВ «ГОЛДФОНД», в особі директора ОСОБА_2 та додаткові угоди №1 від 06.06.2018, №10 від 09.07.2018, №11 від 08.06.2018 до контракту.

Таким чином, ОСОБА_2 при митному оформленні товару за МД від 20.07.2018 типу ІМ40ДЕ №UA902010/2018/104995 подано усі документи, передбачені як обов`язкові, які оформлено у встановленому чинним законодавством порядку та містили всі реквізити, необхідні для ідентифікації товару.

За МД від 20.07.2018 типу ІМ40ДЕ №UA902010/2018/104995, поданою ОСОБА_2 до митного органу оформлення, ТОВ «ГОЛДФОНД» отримало товар від компанії-продавця «FANG MACHINERY CO.,LTD» (КНР) на умовах зовнішньоекономічного контракту від 03.03.2018 № FM/GF-030318.

Вартість та інші ідентифікуючі дані товару було погоджено сторонами контракту у інвойсі від 03.08.2018 №FM/GF-300031-1.

Відправником товарів була компанія «ERPEN PAZARLAMA VE DIS TIC. A.S.» (Туреччина), одержувачем - ТОВ «ГОЛДФОНД».

У відповідності до протоколу про порушення митних правил, єдиною підставою для висновку про те, що проформа-інвойс від 09.07.2018 № FM/GF-300014, інвойс від 09.07.2018 № FM/GF-300014-1, коносамент (bill of lading) від 09.07.2018 № 6 та міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 19.07.2018 № 733, які були подані ТОВ «Голдфонд» як підстава для переміщення ним вищевказаного товару через митний кордон України, містить неправдиві відомості щодо відправника зазначеного товару, стала інформація, отримана від митних органів Туреччини.

Разом з тим, відповідно до інформації отриманої Київською митницею Держмитслужби згідно листа Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби України від 18.02.2021 № 20/20-02-01/7.8/286, від митних органів Туреччини, компанія «ERPEN PAZARLAMA VE DIS TIC. A.S.» (податковий ідентифікаційний номер ) не має жодних записів про транзакції в Митному Директораті Республіки Туреччини, експортна митна декларація № 17343100ЕХ290496 була зареєстрована від імені іншої компанії та не була оброблена зазначеним в ній офісом (митним органом).

Вищевказані обставини представником митного органу спростовані не були. Жодних ознак підробки вказаного інвойсу, контракту чи інших документів в судовому засіданні не встановлено та не доведено митним органом.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року №8, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Усі дані, зазначені в інвойсі, в тому числі, щодо вартості товару, щодо відправника та одержувача товару відповідають дійсності.

Будь-яких інших даних про те, що переміщення зазначених у протоколі про порушення митних правил товарів було здійснено з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, митним органом до матеріалів справи не додано.

Виходячи з наявних у справі доказів, суд першої інстанції правильно вважав, що зміст інформації, наданою митними органами Туреччини, в даному випадку не може свідчити про наявність порушення митних правил через те, що вона не містять належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували, що подані при митному оформленні громадянкою ОСОБА_2 документи містять неправдиві відомості.

Отже, жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, суду надано не було та не зазначено про наявність таких доказів. Не надано і належних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_2 прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які передбачена частиною першою статті 483 МК України.

У матеріалах справи відсутні та не надавались як в суді першої, так і апеляційної інстанції будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 вчинила протиправні дії та має нести відповідальність за дані, що містяться у митних деклараціях (товаросупровідних документах) на переміщення товарів на територію України. Тобто за дії, що були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 МК України.

Таким чином, до протоколу про порушення митних правил митним органом не долучено жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених в доводах, а тому висновки митного органу ґрунтуються на припущеннях, що є неприпустимим з огляду на вимоги чинного законодавства.

Отже, докази того, що в поданих до митного контролю та оформлення документах містяться неправдиві відомості щодо супроводжуваного товару відсутні.

Наведене указує на відсутність в діях ОСОБА_2 складу порушення митних правил, передбаченого частиною першою статті 483 МК України.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладені обставини справи та норми законодавства, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 МК України, з огляду на те, що до протоколу не додано будь-яких доказів, які б свідчили про подання ОСОБА_2 митному органу документів, що містять неправдиві відомості.

Отже, в даному випадку, переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю не відбувалося. Товар був розмитнений на підставі наданих документів, належність яких не викликали сумніву під час розмитнення, сплачено всі необхідні платежі, що було перевірено та не заперечується митними органами.

Таким чином, відсутність у діях ОСОБА_2 умислу не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України та КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до правил пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Установивши, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 МК України, місцевий суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про закриття провадження по справі відносно неї.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 МК України.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Керуючись статтями 264, 318, 458, 460, 483, 487 МК України, 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної митної служби України Київської митниці, подану Марковою Ганною Юріївною , - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гуль