Номер провадження 3/754/4768/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 вересня 2023 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Гринчак О.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , за ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 303502 від 20.07.2023, 20 липня 2023 року о 22 год. 10 хв. в м. Києві, вул. Драйзера, 46 ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці, чим порушив громадський порядок, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Також відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 214707 від 20.07.2023, 20 липня 2023 року о 22 год. 10 хв. в м. Києві, вул. Драйзера, 46 ОСОБА_1 , не виконав законну вимогу працівника поліції, а саме не показав вміст карманів (поверхнева перевірка) згідно зі ст. 31, 34 Закону України «Про Національну поліцію», а також при затриманні чинив активний опір затриманню, чим вчинив злісну непокору працівнику поліції, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні 08.09.2023 ОСОБА_1 вказав, що не висловлювався нецензурною лайкою, усвідомив, що поводив себе з працівниками поліції некоректно.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП, суд встановив таке.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Складом адміністративного правопорушення є передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Стаття 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

З роз`яснення, що міститься у витягу з Постанови Голови Верховного Суду України від 10 липня 1998 року «Щодо злісної непокори законним вимогам чи розпорядженням працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків» випливає, що за змістом ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, суд не має права замість уповноваженої на те законом особи збирати докази у справі про адміністративне правопорушення, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви в силу ст. 62 Конституції України мають трактуватись на користь особи, щодо якої складено протокол.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівники поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень долучили лише протоколи про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне затримання № 067674 від 20.07.2023, рапорт старшого лейтенанта поліції Федоренка Б.В. та відеозапис з бодікамери 472976.

З відеозапису з бодікамери 472976 не вбачається, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою. Також з відеозапису не вбачається, що працівником поліції здійснювалася поверхнева перевірка ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Тобто доказів, що підтверджують склад інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, матеріали справи не містять.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративні правопорушення за ст. 173, 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 245, 247, 251, 254, 256, 258, 268 КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК