Справа № 212/2149/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Колочко О.В., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 адвоката Сергієнка Д.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 08 березня 2023 року о 09.55 годині в м. Кривому Розі, Покровському районі, по Об`їзній дорозі Р-74 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 26.06.2023 захисник ОСОБА_1 адвокат Сергієнко Д.М. зазначив, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу під його ( ОСОБА_1 ) керуванням не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а одразу було запропоновано проїхати для проходження огляду до лікарні, що на думку захисника є порушенням.

В судове засідання 05.09.2023 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явились, адвокат Сергієнко Д.М. 04.09.2023 подав до суду клопотання, в якому просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнає оскільки у стані алкогольного сп`яніння ніяким транспортним засобом не керував. Вказав, що при оформленні протоколу відносно ОСОБА_1 поліцейськими було порушено норми матеріального та процесуального права, норми етичної поведінки так як матеріали справи не містять доказів на підтвердження правомірної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Зазначив, що безпідставна зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є протиправною дією поліцейських. Також вказав, що поліцейськими порушено ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки у розмові з ОСОБА_1 приймали участь декілька осіб, вдягнених у типову форму поліцейського, ймовірно співробітники поліції, та не один з них не звернувся до водія належним чином. Окрім цього, співробітниками поліції також не повідомлено водія про проведення запису на боді-камеру. Крім того зауважив, що співробітниками поліції всупереч ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 не було роз`яснено права, передбачені ст. ст. 55,56,59,63 Конституції України, його було позбавлено можливості зазначити в протоколі про адміністративне правопорушення зауваження і незгоду з діями співробітників поліції, не надано можливості надати докази на спростування зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Також зазначив, що матеріали справи не містять доказів направлення ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я, який внесено до переліку закладів охорони здоров`я, що затверджений для цього управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації для огляду на стан сп`яніння. Інспектором поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не було дотримано п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, оскільки останній не запропонував водію пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП. Також зазначив, що на оптичному диску, наданому до суду поліцією як доказ вини ОСОБА_1 та на якому знаходяться електронні файли, відсутній цифровий підпис особи, яка є автором, а тому, на думку захисника, відеозаписи які на ньому знаходяться не можуть бути самостійними належними та допустимими доказами. Крім того вказав, що надані відеозаписи містять фрагменти відеозапису, тобто відеозапис не є безперервним, що є порушенням законодавства, що регулює порядок та процес відеозапису патрульними поліцейськими за допомогою нагрудної відеокамери, і позбавляє можливості встановити об`єктивно всі обставини по справі. Оптичний диск, доданий до матеріалів справи не можна вважати за належний та допустимий доказ, оскільки до матеріалів справи не долучено носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення та який є оригіналом такого електронного доказу. Окрім того вказав, що матеріали справи не містять достатніх відомостей про дату виробництва та назву камери, на яку здійснювався відеозапис. Вказав, що поліцейські порушили Правила етичної поведінки поліцейських, КупАП і Конституцію України, оскільки при розмові з ОСОБА_1 , а надалі і при складанні протоколу, працівники поліції були заздалегідь налаштовані негативно, займали сторону обвинувачення, а не охоронців прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, вели бесіду зверхньо з ОСОБА_1 , тим самим виявляли неповагу до його гідності. Отже завдяки такій непрофесійній поведінці поліцейських, дискримінаційному ставленню, в ОСОБА_1 з`явилася недовіра до органів виконавчої влади, та у зв`язку із цим ОСОБА_1 був змушений відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння на місці. Зазначив, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено з послідовними, істотними та грубими порушеннями вимог КУпАП та Інструкції, такий не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши письмові та відеоматеріали справи, дійшов такого висновку.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №038247 від 08.03.2023, направленням на огляд водія транспортного засобу від 08.03.2023, відеозаписом фіксування вчинення правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

На думку суду, досліджені у судовому засіданні докази, у своїй сукупності, дають достатні підстави суду для того, щоб дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника ОСОБА_1 Сергієнка Д.М. про те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовані дослідженим судом відеозаписом, з якого вбачається, що поліцейський неодноразово намагався роз`яснити останньому його права та обов`язки, при цьому ОСОБА_1 взагалі заперечував існування Держави Україна, існування поліції як державного органу, а також вказав, що йому відомі його права та обов`язки.

Також, доводи захисника про те, що матеріали справи не містять доказів направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, спростовуються переглянутим у судовому засіданні відеозаписом, на якому зафіксовано пропозиція працівника поліції пройти медичний огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння, та направленням на огляд, який міститься в матеріалах справи і був досліджений судом.

Крім того, суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_1 Сергієнка Д.М. про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у зв`язку з порушенням поліцейськими правил етичної поведінки, КУпАП і Конституції України, а також недовіри до правоохоронних органів, оскільки саме ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими заперечував їх правомочність, заперечував існування поліції як державного органу і відмовлявся від спілкування з працівниками поліції, посилаючись на ст. 62 Конституції України.

Інші доводи захисника, викладені у його клопотанні про закриття провадження у справі, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду і не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за встановленими судом обставинами.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно довідки інспектора ВАП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Т. Агєєвої від 09.03.2023 ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, яка повністю підтверджена матеріалами справи, та вважає необхідним і достатнім застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283- 285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві (м.Київ) 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: О. В. Колочко