Дата документу Справа № 331/4197/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/4197/22 Головуючий в 1 інст. Пивоварова Ю.О.
Провадження №33/807/229/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжявід 09 січня 2023 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя суду першої інстанції встановив, що 23 жовтня 2022 року о 23 год. 00 хв. в м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 64, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу "Alcotest Drager 6810". Результат: 0,52 проміле. Тест № 2240, чим порушив п. 2.9-а Правил дорожнього руху України. Водій ОСОБА_1 з результатом тесту погодився. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Транспортний засіб припарковно без порушень ПДР.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та зазначив, що постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена при неповному дослідженні всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що при розгляді справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так апелянт зазначає, що у нього були сумніви щодо результатів проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Крім того вказує, що йому не було в повному обсязі роз`яснено його прав та порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у разі з його незгодою з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Звертає увагу суду, що згідно із технічними характеристиками приладу Drager Alcotest 6810 п. 2.2.2 перед використанням його необхідно витримати протягом 1 години, якщо умови зберігання не відповідали робочим умовам експлуатації зазначеним в п.1.1.3. Враховуючи роздруковану квитанцію тестування на алкоголь приладом Drager Alcotest 6810, в якій відображено температуру +17, що не відповідає температурі навколишнього середовища можна констатувати факт, що вищезазначений прилад використано із порушенням експлуатації, внаслідок чого результати приладу не вірні. Отже, з урахуванням вищезазначеного неможливо становити правильність показання приладу.

Просить скасувати постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 9 січня 2023р., провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Судові засідання, які були призначені на попередні дати 30.03.2023 р., 30.05.2023р., 11.07.2023 р. відкладалися внаслідок відповідних клопотань з боку адвоката.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 та адвоката Полуляха С.Ю. про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції на 07.09.2023 року, відсутність клопотань про перенесення судового засідання, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його представника, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 288190 від 23.10.2022 року та визнаних судом доведеними підтверджується: актом огляду на стан сп`яніння, роздруківкою результатів продуття алкотестеру «DRAGER» Alkotest 6810, тест № 2240, виготовленою о 23 годині 15 хвилин 23.10.2023 року, якою підтверджується, що за результатами тестування у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в розмірі 0,52 % проміле, відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП та п.7 розділу 1Інструкції, п.6 Порядку передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

За змістом апеляційної скарги, ОСОБА_1 факт керування не оспорює, а оспорює лише досліджені докази на предмет їх допустимості.

Так, відеозаписом події зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинку, процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер», за результатами якого вміст алкоголю склав 0,52 проміле. При цьому, ОСОБА_1 пояснив, що вживав приблизно 100 гр. алкогольних напоїв в обід, з результатом проведеного огляду погодився, що підтверджується відеозаписом події та його підписом у роздруківці результатів тесту. Крім того, також зафіксовано, як працівник поліції роз`яснює та пропонує ОСОБА_1 , що у разі незгоди із результатами огляду за допомогою приладу «Драгер», він може пройти огляд у медичному закладі, на що ОСОБА_1 вказує про відмову.

Отже, сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Посилання в апеляційній скарзі щодо не роз`яснення прав ОСОБА_1 спростовуються підписом останнього у протоколі щодо роз`яснення йому прав.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що прилад «Alcotest 6810» використаний із порушення його експлуатації при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , є непереконливими у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з переліком технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest 7410 Plus com», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів «Drager Alcotest» зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить один рік.

З квитанції про результат тестування ОСОБА_1 вбачається, що останнє калібрування приладу DRAGER Alcotest 6810 відбулося 21 червня 2022 року, тобто в межах річного строку передбаченого для калібрування вимірювача вмісту алкоголю.

Згідно роз`яснень ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 04 квітня 2017 року, Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. П.1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Даним Законом України не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Відеозаписом події зафіксовано, як працівник поліції у присутності ОСОБА_1 , демонструє прилад та перевіряє його на справність, робить контрольний забір повітря, ознайомлює ОСОБА_1 з сертифікатом відповідності приладу. Заперечень щодо експлуатації приладу Драгер «Alcotest 6810» ОСОБА_1 не висловлював. З результатом проведеного огляду ОСОБА_1 погодився.

Отже, наведене свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Alcotest 6810» працівниками поліції із дотриманням умов експлуатації даного пристрою.

При цьому, результат тесту ОСОБА_1 підписав, а з відеозапису не встановлено, що останній в момент проходження огляду за допомогою алкотестеру «Драгер» виявляв недовіру результату огляду за допомогою спецприладу, а навпаки погодився з таким висновком та повідомив, що вживав алкогольні напої приблизно о 12 годині дня.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2023р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення завчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник