П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/747/23

Провадження №3/377/326/23

18 вересня 2023 рокусуддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 КУпАП, що надійшла з Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої на посаді референта керівника Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу серії ВАВ № 474666 від 23.08.2023, 21 серпня 2023 року, о 20 годині 17 хвилин, у місті Славутич, проспект Дружби Народів, на дитячому майданчику, ОСОБА_1 , будучи матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків відповідно до статті 150 СК України та не вжила заходів щодо забезпечення необхідних умов виховання свого малолітнього сина, в результаті чого останній нецензурно виражався в бік людей образливими словами, порушував норми поведінки в громадському місці, громадський порядок та спокій громадян.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 2 статті 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнала та пояснила, що вона щодня роз`яснює своєму малолітньому сину ОСОБА_2 норми поведінки у суспільстві. Проте у її сина є певні проблеми зі здоров`ям: йому встановлений діагноз невроз нав`язливих рухів, внаслідок чого він смикає різними частинами, зокрема головою, руками, особливо коли нервує, чим досить часто привертає до себе увагу сторонніх осіб на вулиці. За станом здоров`я її син перебуває на індивідуальному навчанні. Зі свого боку вона робить усе можливе, щоб забезпечити належну поведінку дитини у побуті.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, вважаю необхідним зробити такий висновок.

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з частиною 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, суду надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 КУпАП, серії ВАВ №474666 від 28.08.2023; рапорт старшого інспектора чергового ВП № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 21.08.2023 ОСОБА_3 ; письмові пояснення ОСОБА_4 від 21.08.2023; письмові пояснення ОСОБА_1 від 23.08.2023; письмові пояснення малолітнього ОСОБА_2 від 23.08.2023, надані в присутності його законного представника ОСОБА_1 ; копія письмових пояснень ОСОБА_5 від 24.08.2023; копія письмових пояснень ОСОБА_6 від 24.08.2023, наданих в присутності його законного представника ОСОБА_5 ;копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22 березня 2017 року ОСОБА_2 , копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 ;копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 09.11.2019 між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;копію постанови Славутицького міського суду Київської області від 04 листопада 2022 року у справі № 377/506/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді попередження.

Згідно зі статтею 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень Глави 19 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, у якому викладається твердження про вчинення особою відповідного правопорушення, при доведенні вчинення якого особа піддається певним заходам примусу. Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для подальшого провадження у справі, викликає у особи необхідність здійснення свого захисту у зв`язку із чим до нього пред`являються особливі вимоги. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у ньому повинна викладатись суть правопорушення, поставленого особі у вину, яка повинна відповідати диспозиції відповідної статті (частини статті) КУпАП.

У пункті 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Частиною 2 статті 184 КУпАП встановлена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, проявляється в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчиненого повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Диспозиція статті 184 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою нормою права, яка відсилає до норм іншого законодавчого акта.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток( ч.2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя( ч.3). Батьки зобов`язані поважати дитину ( ч.4). Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї ( ч.5). Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини ( ч.6). Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини ( ч.7).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не створюють належні умови для розвитку природних здібностей дитини, не готують її до самостійного життя та праці.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 21 серпня 2023 року о 20 годині 17 хвилин, у місті Славутич, проспект Дружби Народів, на дитячому майданчику, ОСОБА_1 , будучи матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків відповідно до статті 150 СК України та не вжила заходів щодо забезпечення необхідних умов виховання свого малолітнього сина, в результаті чого останній нецензурно виражався в бік людей образливими словами, порушував норми поведінки в громадському місці, громадський порядок та спокій громадян.

З аналізу вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть адміністративного правопорушення особа, яка склала протокол, виклала в загальних рисах, без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, зокрема, не зазначила в протоколі про повторність його вчинення протягом року після накладення адміністративного стягнення, а також не вказала, в чому саме полягало ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо забезпечення необхідних умов виховання, тобто не конкретизували які саме дії чи бездіяльність ОСОБА_1 свідчать про ухилення нею від виконання передбачених статтею 150 СК України обов`язків. Без зазначення цих обставин суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення є неконкретною і порушує право останньої на захист.

Виходячи з конституційного принципу поділу влади, завдань та функцій судочинства, будь-яка зміна формулювання суті правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не допустима і є порушенням встановленого у державі правового порядку, а також порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, складений протокол про адміністративне правопорушення не є належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП.

Інші додані до протоколу докази не є достатніми для висновку про те, що ОСОБА_1 , повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, як убачається з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, вона щодня роз`яснює своєму малолітньому сину ОСОБА_2 норми поведінки у суспільстві, проте її син має певні проблеми зі здоров`ям, оскільки йому встановлений діагноз: невроз нав`язливих рухів, внаслідок чого він смикає різними частинами, зокрема головою, руками, особливо коли нервує, чим досить часто привертає до себе увагу сторонніх осіб на вулиці. Вона зі свого боку робить усе можливе, щоб забезпечити належну поведінку дитини у побуті. На підтвердження стану здоров`я малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 надала копію консультативного висновку лікаря КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» від 14.08.2023 та копію результатів огляду №72752456 від 18.08.2023, відповідно до яких малолітньому ОСОБА_2 встановлений діагноз: невроз нав`язливих рухів. РДЦГ, тикозний гіперкинез, та призначено лікування.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в статті 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, необхідно закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 184 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. С. Бабич