Справа № 357/7879/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши матеріали, які надійшли від Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області полку патрульної поліції у м. Біла Церква та Білоцерківському районі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого лікар хірург, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №226387 від 25.06.2023 року, 25.06.2023 року о 11 год. 05 хв. на А/Д М-05 Київ-Одеса 78 км водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, що був переобладнений без відповідного дозволу поліції, а саме встановлено газобалонне обладнання, чим порушив п.31.3а ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року 09.03.2023, постановою серії БАД160890 гр. ОСОБА_1 , був притягнений до відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, чим порушив вимоги п.31.3.а ПДР, за що передбачена відповідальність передбачена ч.4 ст.121 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився про розгляд справи повідомлявся.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року) наголошує, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі N 0870/8014/12 вбачається, щосторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року N 14 суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Дерев`янко М.О. в режимі відеоконфренції просив складений протокол відносно його підзахисного закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, зазначив, що працівниками поліції було допущено ряд помилок при складені даного протоколу, а саме при складенні даного протоколу співробітники поліції належним чином не роз`яснили ОСОБА_1 його прав, що передбачені законом, не попередили, що здійснюється відео фіксація. Відсутній висновок спеціаліста, чи експерта. Відсутні свідки, які могли б підтвердити факт переобладнання автомобіля «MAZDA 626» д.н. НОМЕР_1 . В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яке саме обладнання встановлено на автомобіль, у зв`язку з чим можна говорити про безпідставність пред`явлення поліцейським звинувачення у переобладнанні.

Дослідивши матеріали, які надіслані до суду та заслухавши позицію захисника ОСОБА_1 адвоката Дерев`янко М.О., суддя вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.121 КК України, з наступних підстав.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002р. неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до положень ч. 4 ст.121 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 226387 від 25.06.2023 року, додано протокол, довідка про визначення повторності порушення ПДР, форму виводу, рапорт поліцейського взводу №1 роти №1 додатку до протоколу серії ААБ № 226387 від 25.06.2023 року.

Відповідно до п. 31.3«А» ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Проте, в даному випадку до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу на підтвердження обставин порушення ОСОБА_1 вказаної норми ПДР.

В протоколі про адміністративне правопорушення ААБ № 226387 не викладена суть правопорушення, не вказано у чому саме полягало переобладнання транспортного засобу ( який прилад чи систему), та не конкретизовано, які саме норми та стандарти були порушені водієм при переобладнанні транспортного засобу.

Крім того, уповноваженою особою, яка складала протокол, до суду надано відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, проте під час перегляду наданих відео зафіксовано той, факт, що працівники поліції взагалі не проводили огляд автомобіля для встановлення факту переобладнання та огляд не за допомогою фото/відео фіксація встановлених чи переобладнаних елементів (частин) автомобіля не проводилась. Відсутні свідки, які могли б підтвердити факт переобладнання автомобіля «MAZDA 626» д.н. НОМЕР_1 .

Отже, долучений до матеріалів справи відеозапис, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки відео зйомка велась не безперервно в порушенні п.5 розділу ІІ наказу Міністерства внутрішніх справ від 18.12.2018 № 1026.

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в адміністративній справі підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 31.3 «А» Правил дорожнього руху України, а висновок інспектора поліції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, оскільки в ході судового розгляду не здобуто прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 246, 247, ст.121 ч.4 КУпАП суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, передбаченого ст.121 ч.4 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО.Л. ГАВЕНКО