Номер провадження: 33/813/1270/23
Номер справи місцевого суду: 523/8780/23
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., Гуніч В.А., Чурсової К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на неї стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2023 року за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 грн. в дохід держави. Cтягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 26 квітня 2023 року близько 06:30 години ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання ображала та штовхала свою доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання отримала садна обличчя, чим вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За вказаними обставинами працівниками поліції складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАБ № 932579 від 17 травня 2023 року.

Не погоджуючись з постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій зазначила, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)судом першої інстанції неповно було з`ясовано обставини у справі, які мають суттєве значення, а саме те що ОСОБА_1 викликала поліцейських, які запевнили її, що складуть протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , однак зробили все навпаки;

2)в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

3)судом першої інстанції упереджено та необґрунтовано розглянуто справу, не прийнято до уваги доводи ОСОБА_1 , та не надано належної правової оцінки обставинам справи, оскільки саме ОСОБА_2 , яка є дочкою ОСОБА_1 , постійно принижує ОСОБА_1 , ображає її;

4)протокол про адміністративне правопорушення було складено за відсутності ОСОБА_1 ;

5)ОСОБА_1 , є людиною похилого віку, та в силу свого віку не могла вчиняти будь-які насильницькі дії;

6)протокол не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення оскільки викладена у ньому суть правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та не розкриває всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення зокрема, не конкретизовано, в чому полягало суспільно-небезпечне діяння з боку ОСОБА_1 .

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка просила задовольнити її апеляційну скаргу, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №932579 від 17 травня 2023 року з якого вбачається, що 26.04.2023 року біля 06:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характер, а саме: ображала образливими словами, штовхала, внаслідок чого її дочка ОСОБА_2 отримала садни обличчя, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-2 КУпАП. В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 зазначила: ОСОБА_2 напала на мене, била по голові, я була у вихода на роботу, накинулась на мене била по голові, по обличчю, я тільки захищалась;

-заяву ОСОБА_2 до Начальника Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області з якої вбачається, що ОСОБА_2 просить прийняти міри правового характеру відносно її матері ОСОБА_1 , яка 26.04.2023 року біля 06:30 год. вчинила відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: ображала, принижувала, висловлювалась нецензурною лайкою, штовхала, хапала за руки, подряпала обличчя, чим могла нанести шкоду психічному та фізичному здоров`ю;

-пояснення ОСОБА_2 з яких вбачається, що співмешканка квартири ОСОБА_1 (мати ОСОБА_2 ) знову почала вимагати простору для себе в їх спільній кухні та ще якусь палку (начебто ОСОБА_2 її забрала), однак ОСОБА_2 підозрює що мова йшла про ціпок, що стоїть у кутку кухні. На слова-попередження ОСОБА_2 щоб ОСОБА_1 не збивала камеру, встановлену у загальному коридорі, яку вона ОСОБА_1 щодня збиває, почала штовхати ОСОБА_2 і бити її в обличчя. ОСОБА_2 мусила дати відсіч і виштовхала ОСОБА_1 від себе за двері. Наразі від побоїв ОСОБА_1 у ОСОБА_2 болить голова, шия, нудить, високий тиск. У ОСОБА_2 розшкрябане обличчя;

-довідку КНП «Консультативно-діагностичний центр №29» ОМР з якої вбачається, що 26.04.2023 року ОСОБА_2 звернулася до центру, була оглянута лікарем, який поставив діагноз: ссадина обличчя, обох кистів;

-фотографії, які були приєднані до матеріалів справи, які датуються 27.04.2023 року о 15:31 год., на яких зображено обличчя ОСОБА_2 на якому видно чисельні подряпини;

-довідку КНП «Консультативно-діагностичний центр №29» ОМР з якої вбачається, що 28.04.2023 року ОСОБА_1 звернулася до центру, була оглянута лікарем, який поставив діагноз: забій, гематома правого стегна, забій лівого стегна;

За ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Пунктом 3 частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року (далі Закон) визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно зі ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін..

Довід апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з істотними порушеннями не заслуговує на увагу з огляду на те що апелянтом не надано до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейських до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до посилань ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції неповно було з`ясовано обставини у справі, які мають суттєве значення, а саме те що саме ОСОБА_1 викликала поліцейських, які запевнили її, що складуть протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , однак зробили все навпаки, виходячи з наступного.

В своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердила, що у неї із її дочкою ОСОБА_2 існує давній конфлікт, оскільки вони є співмешканками квартири АДРЕСА_2 та постійно вчиняють одна відносно іншої сварки, які виражаються у спричиненні шкоди фізичного та психологічного характеру. Даний факт також підтверджується і змістом апеляційної скарги.

Крім того судом апеляційної інстанції було викликано в судове засідання інспектора СПНД ОРУП «1 ГУНП в Одеській області майора поліції Чурсову К.М., яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-2 КУпАП, яка пояснила, що в даній сім`ї дочка ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_1 постійно провокують одна одну, у зв`язку із чим відносно них неодноразово складалися протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-2 КУпАП. По суті правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_1 не може поділити із своєю дочкою квартиру в якій мешкають обидві. Коли приїхала поліція на виклик то побачили, що ОСОБА_1 була у збудженому стані, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 штовхалися, ображали друг друга, їх розборонили. У ОСОБА_2 було подряпане обличчя. Сама ОСОБА_1 пояснила, що вона працює вахтером, та збиралася на роботу, коли на кухні між нею та її дочкою виникла сварка. Крім того, працівник поліції пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-2 КУпАП був складений не тільки у відношенні ОСОБА_1 а і у відношенні ОСОБА_2 .

Отже, посилання ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі на те, що вона є людиною похилого віку, та в силу свого віку не могла вчиняти будь-які насильницькі дії не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та спростовані поясненнями інспектора СПНД ОРУП «1 ГУНП в Одеській області майора поліції Чурсової К.М. та особистими поясненнями ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та про те, що судом першої інстанції упереджено та необґрунтовано розглянуто справу, не прийнято до уваги доводи ОСОБА_1 , та не надано належної правової оцінки обставинам справи, оскільки саме ОСОБА_2 , яка є дочкою ОСОБА_1 , постійно принижує ОСОБА_1 , ображає її, також спростовується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , особистими поясненнями ОСОБА_1 та поясненнями інспектора СПНД ОРУП «1 ГУНП в Одеській області майора поліції Чурсової К.М. яким була надана належна та об`єктивна оцінка судом апеляційної інстанції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі є недоведеними.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова