Справа № 496/5202/23
Провадження № 3/496/3833/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., за участю секретаря Попової А.С., захисника Учар Явуза Смолки О.В. (в режимі відеоконференції)

розглянувши в режимі відеоконференції матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Туреччини, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 142175 від 11.07.2023 року за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, відповідно до якого він 10.07.2023 року біля 23:00 год, вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - захисник Смолка О.В. не погодився з протоколом про адміністративне правопорушення, пояснивши, що в протоколі не конкретизовано, в чому саме полягало насильство і яка шкода заподіяна ОСОБА_2 . Крім того, працівниками поліції було порушено право ОСОБА_1 на захист та не надано перекладача, оскільки останній є громадянином Республіки Туреччини і не розуміє українську мову.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є громадянином Туреччини,

Захисник стверджує, що ОСОБА_3 взагалі не володіє українською мовою, в тому числі, в об`ємі, достатньому для розуміння процедури притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а відтак при складенні протоколу потребував перекладача з української на турецьку мову.

Порушення поліцейськими процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріали справи, які надійшли з Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 142175; повідомлення на 102; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, подане ОСОБА_2 ; пояснення ОСОБА_3 ; копією паспорта ОСОБА_3 та копією посвідки на тимчасове проживання.

На другому аркуші пояснень ОСОБА_1 вказано, що пояснення записані та перекладені за допомогою перекладача.

Разом з цим, матеріали справи не містять даних про перекладача, його особу, відомостей про попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправильний переклад та відмову від виконання покладених на нього обов`язків. Наведене дає підстави суду вважати, що перекладач не був залучений працівником поліції.

Так, із досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлено, що ОСОБА_3 , є громадянином іноземної держави, при цьому, даних про те, що він володіє державною мовою, немає в матеріалах справи, тобто співробітниками поліції під час оформлення матеріалів даної адміністративної справи не були забезпечені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, право користуватися послугами перекладача, якщо така особа не володіє мовою, якою ведеться провадження.

У даному випадку, після встановлення уповноваженою посадовою особою того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не володіє державною мовою в обсязі, достатньому для реалізації права на захист, повинна була діяти у відповідності з вимогами п. 12 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року, якими встановлено, що у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача, який призначається органом в провадженні якого перебуває справа.

Перекладач повинен мати відповідну освіту, що дає право перекладу з іноземної мови на українську, а також попереджається про відповідальність за завідомо неправильний переклад.

Відповідно до ст. 274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Захисник у судовому засіданні наполягав, що ОСОБА_3 не володіє державною мовою. Разом з цим, протокол про адміністративне правопорушення був складений саме українською мовою.

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).

У справі «Кускані проти Сполученого Королівства» (Cuscani v United Kingdom), 32771/96, 24 вересня 2002 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) став на бік заявника, констатував порушення Конвенції, вказав, що обвинувачений навіть проживши кілька років в Сполученому Королівстві, недостатньо добре розумів англійську мову, внаслідок чого у нього виникли реальні труднощі в розумінні суті пред`явленого йому звинувачення. Інформація про звинувачення має надаватися особі мовою яку він розуміє, якщо особа не володіє мовою, що використовується і не розуміє її документ, що містить звинувачення, повинен бути перекладений, мовою зрозумілою обвинуваченому (рішення ЄСПЛ Хермі проти Італії, Велика палата Європейського суду (2006) §68).

Наявні у протоколі про адміністративне правопорушення недоліки ставлять під сумнів справедливість провадження по справі, оскільки з протоколу не вбачається, що органами поліції було забезпечено право особи на користування послугами перекладача, а особа, відносно якої складено протокол, розуміла суть правопорушення, свої права та характер процесуальних дій, які проводились під час складання протоколу, отримала переклад примірника протоколу або, що такий протокол перекладений особі і є зрозумілим.

З наведеного вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно громадянина Туреччини ОСОБА_3 працівниками поліції було порушено права останнього, зокрема, в частині складення протоколу без участі перекладача та ознайомлення з іншими документами рідною мовою, не роз`яснено йому належним чином права та обов`язки.

Відтак, суд вважає обґрунтованими захисника Смолки О.В. про те, що вищезазначені факти вказують на суттєві порушення інспектором поліції вимог ст. 254, 256 КУпАП, у зв`язку із чим слід визнати вказаний протокол недопустимим доказом, оскільки допущені поліцейським порушення при його складанні, позбавили суд можливості здійснити повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, внаслідок порушення права ОСОБА_3 на перекладача, судом не можуть бути визнані як допустимі докази, що були зібрані посадовими особами поліції під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

П.1 ч.1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 173-2, 252, 247, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина