Справа № 128/2464/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

15.06.2023 о 12:05 год в смт Вороновиця, по вул. Молодіжна водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення від 27.04.2023 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

До суду 11.09.2023 для розгляду наданих суду матеріалів ОСОБА_1 не з`явився повторно, подав до суду заяву, датовану 08.09.2023, про перенесення судового засідання на іншу дату в зв`язку з погіршенням його стану здоров`я. До заяви долучив копію консультаційного висновку спеціаліста медичного центру «Макс і К», форма № 028/о, згідно якого ОСОБА_1 був оглянутий, встановлено відповідний діагноз, а також надано рекомендації в лікуванні, однак даний висновок не містить дати його складення, тобто коли саме він звернувся за медичною допомогою, та відомостей про стан здоров`я ОСОБА_1 станом на 11.09.2023.

Вказана заява з додатком не підписана ЕЦП, що унеможливлює ідентифікацію особи, від якої надійшла вказана заява.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкладення розгляду справи, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

14.02.2019 року Велика Палата Верховного Суду в рамках справи №9901/43/19 (П/9901/43/19) зазначила, що саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом подання електронного документа. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним. Аналогічну правову позицію, що ЕЦП є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора іншими суб`єктами електронного документообігу викладено КГС ВС в постанові від 15.04.2021 у справі №910/8554/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі N 9901/335/20 зроблено правовий висновок про те, що альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через "Електронний кабінет".

Оскільки на вказаній копії висновку відсутня дата його складання та лише зазначено про необхідність явки на 11.09.2023 без посилання на час, з огляду на що, станом на дату призначеного судового розгляду немає жодного доказу про дійсний стан здоров`я ОСОБА_1 , отже наявність перешкод для явки до суду 11.09.2023 о 10.30 год. не доведена та не підтверджена належними доказами. Таким чином, доказів поважності причин неявки ОСОБА_1 до суду 11.09.2023 не надано.

Так, вперше судовий розгляд справи було призначено на 14.08.2023, однак 14.08.2023 ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не подавав, хоча згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримав повістку про виклик до суду ще 11.08.2023. Будь-яких перешкод для явки до суду 14.08.2023, подання письмових пояснень або заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення судом також не встановлено. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав повістку про виклик до суду на 11.09.2023 ще 25.08.2023 та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не подавав.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За вказаних обставин, враховуючи обізнаність ОСОБА_1 з наявністю відповідного судового провадження щодо нього та відсутність доказів поважності причин неявки його до суду, відсутність викладення будь-якої позиції по справі, на підставі ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наявними в наданих суду матеріалах доказами.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Оглянувши надані суду матеріали, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується письмовими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 134591 від 15.06.2023; копією постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 760862 від 27.04.2023, відповідно до якої на ОСОБА_1 27.04.2023 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом не маючи відповідного права керування таким транспортним засобом; копією фото-таблиці № 1 до протоколу серії ААД № 134591 від 15.06.2023, на якому зображено транспортний засіб, що евакуюється, яким керував ОСОБА_1 ; копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 15.06.2023, відповідно до якого здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу Renault Clio, д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку; а також відеозаписом обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 не заперечував факт повторного керування ним транспортним засобом за відсутності в нього посвідчення водія, поводив себе грубо та зухвало з використанням нецензурної лайки до працівників поліції, пояснив, що закони його не цікавлять та вимагав не притягувати його до адміністративної відповідальності та не вилучати автомобіль.

Ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши матеріали адміністративної справи, суд вважає доведеним, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують його відповідальність, судом також не встановлено.

Оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу на підтвердження належності транспортного засобу та підстав керування ним ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про неможливість застосування оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , обставини його вчинення, дані про його особу, суд дійшов висновку про можливість застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, що встановлено санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 536, 80 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 280, 283, 294, ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохіддержави судовий збір, що становить 536, 80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя: