КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №755/3173/23 Головуючий у 1 інстанції: Сазонова М.Г.

Провадження №33/824/3079/2023 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

24 серпня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Гаращенко Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Харчука Олександра Петровича - представника ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп на користь держави.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 02 червня 2023 року адвокат Харчук О.П. - представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 22.05.2023 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що співробітниками патрульної поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 , що встановлений законом порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я включає в себе проведення лікарем наркологом обов`язкового медичного обстеження на виявлення в обстежуваної особи клінічних ознак сп`яніння та проведення обов`язкових лабораторних досліджень.

ОСОБА_1 не був направлений у встановленому порядку на огляд стану сп`яніння, що свідчить про відсутність в його діях об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, яка полягає у відмові від встановленого законом порядку огляду.

Звернув увагу на те, що з пояснень ОСОБА_1 , що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом з портативного нагрудного відеореєстратора вбачається, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки йому ніхто не пропонував пройти такий огляд після того, як він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» (02 хв. 30 сек.. 11 хв. 30 сек., 13 хв. 20 сек., 20 хв. 20 сек.).

Зазначив, що співробітники патрульної поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а підійшли в той час, коли автомобіль був припаркований та знаходився в нерухомому стані і двигун авто не був приведений у дію.

Звернув увагу суду на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_2 , який підтвердив дійсність того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки йому ніхто пропонував пройти такий огляд після того, як він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

Також, вказаний свідок підтвердив і той факт, що автомобіль не зупинявся співробітниками поліції з підстав наведених в ст. 35 Закону України «Про Національну поліції» та той факт, що ОСОБА_1 не міг керувати автомобілем о 23 год. 10 хв. 01.03.2023 року, оскільки близько з 22:00 години 01.03.2023 року вони разом перебували в приміщенні Дніпровського УП ГУНП у м. Києві протягом двох годин. Окрім того, свідок ОСОБА_2 , підтвердив, що в ході спілкування з ОСОБА_1 співробітники поліції неодноразово наголошували йому на те, що огляд в закладі охорони здоров`я включає в себе лише продування спеціального технічного приладу «Драгер».

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Апеляційним судом встановлено, що 01 березня 2023 року 23 год. 10 хв., ОСОБА_1 було зупинено працівниками патрульної поліції за підозрою перебування його в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння не під час керування транспортним засобом, а на вулиці при виході з райвідділу поліції де він перебував для встановлення його особистості.

Зупинення відбулося в районі будинку № 14, розташованого на пр. Миру у м. Києві.

Згідно відеозапису з боді камер поліцейських встановлено, що на час спілкування поліцейські припустили перебування ОСОБА_4 у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції зазначив, що він керував транспортним засобом «KIA», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів; різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя; запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

У відповідності до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку.

Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП під порушенням зазначається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" затвердженої

Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони

здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві

юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, п. 5 розділу ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу або зафіксувати їх за допомогою відеозапису.

Апеляційний суд вважає, що працівниками поліції не було дотримано вимог КУпАП та інших нормативних актів, зокрема Інструкції № 1026 щодо порядку фіксування безпосередньо керування особою транспортним засобом та/або фіксування відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння та не зафіксували керування водієм транспортним засобом.

Крім того, у працівників поліції були відсутні підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на місті з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння, оскільки згідно з наявним в матеріалах справи відео ОСОБА_4 не керував транспортним засобом, а візуальних ознак знаходження його в стані сп`яніння не вбачається.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за «керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння» (п. 2.9. а Правил дорожнього руху України) або «відмову особи пройти відповідний огляд» (п. 2.5. Правил дорожнього руху України).

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» (02 хв. 30 сек.. 11 хв. 30 сек., 13 хв. 20 сек., 20 хв. 20 сек.), а проходження огляду у медичному закладі йому не було запропоновано.

Таким чином відмова від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» на місті була сприйнята поліцейськими як відмова від проходження медичного огляду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази визнаються такими, що одержані незаконним шляхом, коли їх збирання й закріплення відбулося з порушенням прав людини і громадянина, гарантованих Конституцією, порядку, встановленого кримінальним процесуальним законодавством, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на існуючи порушення з боку поліцейських, не встановив дійсних обставин справи та прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 .

Керуючись вимогами ст. 62 Конституції України апеляційний суд

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Харчука Олександра Петровича - представника ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року, скасувати провадження по справі закрити.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає

Суддя Гаращенко Д.Р.