Справа №369/4990/22 Головуючий в суді І інстанції - Перекупка Г.А.
Провадження № 33/824/1535/2023 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Халепи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 06 червня 2023 року о 21 годині 30 хвилин, керував транспортним засобом-автомобілем «KIA SPORTAGE», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Кооперативній, а саме по польовій дорозі с. Юрівки, Фастівського району, Київської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що у вчиненні адміністративного правопорушення винним себе не вважає, так як він не здійснював рух автомобілем «KIA SPORTAGE», номерний знак НОМЕР_1 , у нетверезому стані він не керував, і саме тому відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Крім того вказує, що суд дав неналежну оцінку показанням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які також вказували, що він автомобілем не керував. Також ОСОБА_1 звернуто увагу на допущені працівниками поліції порушення, а саме на те, що ними не було видано направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, не залучені свідки для фіксації його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки із відеозапису вбачається, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а намагався з`ясувати законність дій працівників поліції; матеріали справи не містять підтвердження роз`яснення його прав, а відеозапис, долучений до матеріалів справи не є безперервним. За таких обставин просив скасувати постанову Києво - Святошинського районного суду Київської області від 10.02.2023 р., провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому і не було підстав проходити огляд на стан сп`яніння спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, який долучений до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та знаходився на сидінні водія за кермом. Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 вказував про те, що він віз командира додому.

З урахуванням об`єктивних даних, які зафіксовані за допомогою нагрудної камери працівників поліції, суд обгрунтовано не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо того, що ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу KIA SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_2 .

Також суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівників поліції є неповним. Так, на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. Із цього відеозапису вбачається те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому суд звертає увагу на те, що вимога про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови. Із урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що наданий відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.При цьому суд зважає на те, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання у апеляційній скарзі на ту обставину, що ОСОБА_1 не видалинаправлення на огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння, не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За умови відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, поліцейські взагалі позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується з Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103 з наступними змінами. Так, аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.

Не грунтуються на вимогах законодавства доводи ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не було залучено свідків при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.Так, відповідно до вимог п.п.4,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008р. №1103 з наступними змінами, як огляд на стан сп`яніння так і відмова від проходження огляду фіксується за допомогою технічних записів відеозапису. У разі неможливості застосування таких засобів, протокол складається в присутності двох свідків.

Оскільки в матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, на якому зафіксовано обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , участь свідків не потребувалась.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не були роз`яснені права, не можуть бути підставою для скасування прийнятої щодо ОСОБА_1 постанови, оскільки останній приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, був представлений захисником, мав можливість надати усі докази на свій захист, які вважав за необхідне. Надані ним докази та наведені аргументи не вказують на помилковість висновків судді місцевого суду та незаконність ухваленого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували правильність висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька