1Справа № 335/7279/23 3/335/2553/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли із Бердянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 256921, 01.08.2023 року о 10 год. 45 хв., гр. ОСОБА_1 знаходилась по вул. М. Гончаренка біля будинку № 66 торгувала яблуками у невстановленому для цього місці.

ОСОБА_2 у судове засідання двічі не заявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином про, що свідчить довідки про доставку СМС-повідомлення, про причини неявки до суду не повідомила.

За таких обставин неявка не перешкоджає розгляду справи. В матеріалах справи наявні її письмові пояснення, в яких вона вину у вчиненому визнає.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП неявка порушника в судове засідання не перешкоджає розгляду справи в його відсутність, за умови належного сповіщення про час та місце слухання справи.

Тому, враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних доказів.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Стаття 160 ч.1 КУпАП передбачає, відповідальність за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Дослідивши надані по справі докази та з`ясувавши всі обставини даної події, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 160 КУпАП, що полягає в торгівлі в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 256921 від 01.08.2023 року, який містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 256 КУпАП, письмовими поясненнями, відповідно до яких, ОСОБА_2 не заперечує факт вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, зазначає, що більше торгувати не буде.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 160 КУпАП за ознаками: торгівля в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, підїздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

До обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення суд відносить щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням.

Зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Вирішуючи питання про вид та міру відповідальності ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, суд враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, дані про особу винної, яка визнала вину, ступінь її вини, те, що її діяння суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди і така шкода фактично не була заподіяна, відсутність будь-яких доведених негативних наслідків внаслідок діяння, з урахуванням ставлення порушниці до вчиненого, беручи до уваги відсутність працевлаштування, а також те що накладення стягнення може позбавити її засобів для існування, поставить у скрутне матеріальне становище, у сукупності наведених обставин, суд робить висновок, що дії ОСОБА_2 є малозначними, і можливо звільнити її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення.

На думку суду накладення грошового стягнення та судового збору стануть додатковим тягарем для ОСОБА_2 з урахуванням складної економічної ситуації в країні, воєнного стану та стрімкого зростання цін на споживчі товари, продукти харчування.

Суд вважає, що застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_2 не накладається, стягненню судовий збір не підлягає.

Керуючись ст.ст. 22, 160, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 160 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 160 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Макаров