Провадження № 3/127/6470/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №429636 від 14.07.2023, 10.07.2023 о 19:00 год. у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався грубою нецензурною лайкою, чим завдав психологічну шкоду здоров`ю гр. ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, просив закрити провадження у справі в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що він із ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Після розірвання шлюбу колишня дружина та молодший син залишились проживати у окремій кімнаті квартири АДРЕСА_2 . Між колишнім подружжям дуже часто почали виникати питання відносно спільного життя, побутові питання, питання щодо виховання дітей. ОСОБА_1 вказує, що намагався весь час мирно врегулювати ситуацію та щоб уникнути сварок запропонував колишній дружині переїхати в орендоване житло, яке мав намір оплачувати на постійній основі, однак остання відмовляється. Колишня дружина є постійним ініціатором сварок. 10 липня 2023 року зустрівши свою колегу ОСОБА_3 , запропонував їй зайти в гості. Прийшовши разом за адресою: АДРЕСА_3 , пішли до його кімнати, близько 19:00 год. до кімнати підійшла колишня дружина, яка накинулась на його подругу з образами, почала обзивати її нецензурними словами, виганяти з квартири. На що ОСОБА_1 зробив колишній дружині зауваження та вказав на її некоректну поведінку, проте колишня дружина почала з`ясовувати з ним стосунки, хоча він намагався її заспокоїти. При цьому вказав, що не ображав та не принижував колишню дружину. Після цього подруга ОСОБА_3 в сльозах втікла з квартири, ОСОБА_1 вийшов слідом за нею, повернулися до квартири приблизно через дві години. Також ОСОБА_1 заперечував щодо вживання ними алкоголю. Вказав, що ОСОБА_2 постійно безпідставно звинувачує його в діях домашнього насильства, які він не вчиняє, викликає поліцію безпідставно. 14 липня 2023 року отримав дзвінок від дільничого щодо необхідності надання пояснень стосовно подій, які відбулися 10 липня 2023 року. Останнім часом у нього з колишньою дружиною виникають спірні питання відносно визначення місця проживання дітей, тому вважає, що ОСОБА_2 штучно створює обставини, щоб оговорити його як батька та звертається з неправдивими заявами до поліції. Наголосив, що не вчиняв жодних вказаних у протоколі дій, а протокол складено лише зі слів колишньої дружини, не залучено жодних свідків.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Чорна О.М., яка діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АВ№1090395 від 25.08.2023, заявила клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, вказуючи на наступне. Надані суду адміністративні матеріали не містять доказів ні вчинення дій психологічного насильства, ні наявності наслідків таких дій. При цьому в поясненнях ОСОБА_2 , відібраних працівниками поліції, не зазначено про настання або можливе настання наслідків ймовірно вчинених відносно неї не вказує що їй завдана або могла бути завдана шкода її психічному чи фізичному здоров`ю, чи були порушені її права і свободи, чи відчула вона обмеження волевиявлення, побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або інші обставини, за наявності яких можна було б говорити про наявність психологічного насильства. Таким чином, невідомо з чого виходили працівники поліції, визначаючи наслідки вказані в протоколі, тому при складанні протоколу працівник поліції вийшов за межі обставин справи та наданих ОСОБА_2 пояснень, безпідставно зазначивши надумані дані, яких на час складання протоколу не існувало. Зауважила, що наявні у матеріалах справи письмові пояснення та заява потерпілої, за відсутність будь-яких інших належних і допустимих доказів (показань свідків, матеріалів відеозапису тощо) не дають підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак вчинення психологічного насильства в сім`ї. Крім цього, адміністративні матеріали не містять доказів наявності умислу в діях ОСОБА_1 щодо завдання дій психологічного характеру по відношенню до колишньої дружини. Вказала, що між колишнім подружжям сталась сварка, без вчинення будь-якого насилля. Також зауважила, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено в порушення вимог ст. 254 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 2 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, незалежно від факту спільного проживання, поширюється, зокрема, на колишнє подружжя.

При цьому психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання чи словесні образи не формують собою домашнє насильство, а утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Крім того, системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Виходячи з граматичного тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало психологічне насильство, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування тощо) і це є обов`язковим. Крім того, насильство в сім`ї, у розумінні ст. 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих.

Згідно вищевказаної статті КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.

Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Разом з тим, суд погоджується з наведеними захисником доводами щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №429636 від 14.07.2023 з порушенням ч. 2 ст. 254 КУпАП, так як останній складено не протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а лише 14.07.2023, тобто через 4 дні з дня вчинення правопорушення. При цьому матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що в уповноваженої особи на складання протоколу були складнощі з виявлення особи, яка вчинила правопорушення, та не зазначено інша причина вказаної різниці в часі між часом вчинення адміністративного правопорушення і часом складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Слід також звернути увагу на те, що письмові пояснення та інші докази по справі не можуть собою підміняти зміст протоколу про адміністративне порушення або визначати вказану у ньому суть вчиненого правопорушення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №429636 від 14.07.2023, 10.07.2023 о 19:00 год. у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався грубою нецензурною лайкою, чим завдав психологічну шкоду здоров`ю гр. ОСОБА_2 .

При цьому протокол про адміністративне правопорушення не розкриває всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення. Зокрема, матеріали справи не містять належних та достовірних доказів про те, що ОСОБА_1 за місцем свого проживання діяв з умислом спричинити своїй колишній дружині емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак завдати шкоди її психічному здоров`ю.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 вказав на те, що 10.07.2023 близько 19:00 год. між ним та його колишньою дружиною виникла сварка, з приводу перебування його подруги ОСОБА_3 у гостях за адресою їх спільного проживання. Вказав, що ОСОБА_2 штучно створює обставини задля безпідставного звернення до поліції, оскільки між ними останнім часом виникають спірні питання відносно визначення місця проживання дітей.

Крім того, із долученої до матеріалів справи заяви ОСОБА_5 від 31.08.2023, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Прокопенко А.Л., остання повідомила, що 10 липня 2023 року близько 19:00 год. коли вона з ОСОБА_1 знаходились у нього в кімнаті, до них прийшла його колишня дружина та почала її відразу лаяти нецензурною лексико (обзивати непристойними словами), виганяла її. ОСОБА_1 зробив колишній дружині зауваження та вибачився за її поведінку. Весь цей час ОСОБА_1 намагався її заспокоїти та пояснював, що так поводити себе не можна. На його слова колишня дружина не реагувала та вчинила ще більший скандал. Після цього, щоб зупинити цей конфлікт ОСОБА_3 зібралася та пішла на вулицю, а ОСОБА_1 відразу пішов за нею ж.

Вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Разом з тим, на підтвердження наведених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №429636 від 14.07.2023 обставин додано письмові пояснення ОСОБА_2 від 11.07.2023.

При цьому судом не приймаються до уваги рапорт старшого інспектора-чергового ЧЧ Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Олександра Стенжицького про прийняття 11.07.2023 заяви щодо вчинення домашнього насильства (вх. №7988), протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.07.2023, пояснення ОСОБА_2 від 14.07.2023, терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №317646 від 11.07.2023, оскільки останні стосуються подій 11.07.2023 у той час як предметом розгляду в даній справі виключно обставини, що мали місце 10.07.2023 о 19:00 год.

Інших належних та достовірних доказів, в тому числі про наявність умислу особи спричинити емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак завдати шкоди психологічному здоров`ю, матеріали справи не містять.

Вищевказані обставини свідчать лише про виникнення конфлікту між колишнім подружжям.

Тобто, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Сам лише факт існування конфліктної ситуації між учасниками справи не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1)

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оцінюючи необхідність та достатність доказів в їх сукупності щодо підтвердження наявності в діях особи адміністративного правопорушення, вини даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна