Справа № 141/630/23
Провадження №3/141/437/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року смт Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук Сергій Васильович, розглянувши матеріали, що надійшли з СПД № 1 відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , студента І курсу Вінницького національного політехнічного університету,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ч. 2 ст. 126 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

17 серпня 2023 року о 21 год 15 хв в с. Велика Ростівка по вул. Щасливій Оратівської ТГ водій ОСОБА_1 керував мопедом «Suzuki Lets», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії на право керування вказаним транспортним засобом.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Також 17 серпня 2023 року о 21 год 15 хв в с. Велика Ростівка по вул. Щасливій Оратівської ТГ водій ОСОБА_1 , керуючи мопедом «Suzuki Lets», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував безпечної швидкості руху та дорожньої обстановки, в результаті чого впав із мопеда. Внаслідок падіння ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, а мопед отримав механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Постановою суду від 14.09.2023 адміністративні матеріали №141/630/23 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та №141/631/23 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження, присвоєно об`єднаній справі № 141/630/23 (провадження №3/141/437/23).

В судовому засіданні 14.09.2023 ОСОБА_1 за участі законного представника - матері ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, визнав у повному обсязі за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 053194 від 30.08.2023. Натомість, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав, та суду пояснив, що не відбулось пошкодження інших транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, дорожніх споруд чи іншого майна, оскільки лише він отримав тілесні ушкодження, а також тільки його мопед було пошкоджено.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи №141/630/23, доходить наступних висновків.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції Україниі повинні відповідати їй.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Згідно ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами, а саме мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) може бути надано особам, які досягли 16-річного віку.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

При цьому, згідно п. 2.13 ПДР України, право на керування мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) може бути надано особам з 16-річного віку.

Диспозицією ч. 2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно ст. 270 КУпАП, інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники). Законні представники та представники мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу. Повноваження адвоката як представника потерпілого посвідчуються документами, зазначеними у частині другій статті 271 цього Кодексу.

Окрім повного визнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 053194 від 30.08.2023 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30.08.2023, з яких вбачається, що 17.08.2023 приблизно о 20 год 30 хв він виїхав скутером «Suzuki Lets», д.н.з. НОМЕР_1 , з с. Лопатинка та поїхав до дівчини в с. Велика Ростівка. Зокрема, рухаючись по вул. Щаслива в с. Велика Ростівка ОСОБА_1 наїхав на камінь, в результаті чого скутер занесло, та відчувши, що падає, він поставив ліву ногу на землю для опори, однак не втримався та впав зі скутера на землю;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 30.08.2023, з яких вбачається, що її син ОСОБА_4 користується мопедом «Suzuki Lets», д.н.з. НОМЕР_1 , котрий було придбано у 2022 році. 17.08.2023 приблизно о 21 год 30 хв до неї на мобільний телефон зателефонував її син ОСОБА_5 , який повідомив, що керуючи вказаним скутером в с. Велика Ростівка, впав з нього, в результаті чого травмувався. В подальшому, прибувши на місце події, вона з сином поїхали в медичний заклад у м. Вінницю. Про те, що ОСОБА_1 поїхав в с. Велика Ростівка, їй не було відомо.

Також, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №053194 від 30.08.2023, ОСОБА_1 ознайомився зі змістом протоколу, отримав його копію, при цьому, зауважень та заперечень від нього не надійшло. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 053194 від 30.08.2023 було складено у присутності його законного представника, матері ОСОБА_3 .

Доказів, які б свідчили про протиправність дій працівників поліції суду не надано.

Вказані докази, які містяться в матеріалах справи, суд приймає до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують послідовність та хронологію подій, які відбувались 17.08.2023 за участі ОСОБА_1 , а також підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Поряд з цим, належних та допустимих доказів на спростування порушення ОСОБА_1 п. 2.1. «а» ПДР України, та, відповідно, обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 053194 від 30.08.2023 ОСОБА_1 та його законним представником суду не було подано.

Як вбачається з інформації СПД №1 відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області № 327/233/1/05-2023 від 31.08.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно комп`ютерного реєстру ІПНП, посвідчення водія категорії «А1» не отримував.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки він порушив правила дорожнього руху, а саме п. 2.1 «а» ПДР України будучи водієм механічного транспортного засобу, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Поряд з цим, як установлено судом та вбачається з матеріалів справи № 141/630/23, на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 виповнилося 17 років і тому він відноситься до категорії неповнолітніх осіб.

Згідно ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Сттаттею 13 КУпАП встановлено, що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Враховуючи вимоги ст. 13 КУпАП, характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування відносно ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП та вважає за необхідне призначити неповнолітньому ОСОБА_1 адміністративне стягнення на загальних підставах.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи встановлені обставини справи та докази, які містяться в матеріалах справи, суспільну небезпеку та характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, суд доходить висновку, що з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому відносно ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн, які слід стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави.

Розглядаючи матеріали справи № 141/630/23 щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, суд керується наступним.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд зауважує, що склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт та суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, а тому при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали. Зокрема, на це звернуто увагу в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Згідно з пунктом 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, дорожня обстановка - це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 053193 від 30.08.2023 зазначено про порушення ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР України, яким встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи № 141/630/23, працівниками поліції не установлено швидкість руху транспортного засобу мопеду «Suzuki Lets», д.н.з. НОМЕР_1 .

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 053193, до матеріалів справи додано схему місця ДТП та фото з місця ДТП, з яких вбачається, що на них зафіксовано лише розміщення одного транспортного засобу мопеду «Suzuki Lets», д.н.з. НОМЕР_1 , інші учасники ДТП (потерпілий та інші особи) відсутні, а також відсутні докази пошкодження інших транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Також суд зауважує, що із долучених до матеріалів справи фотознімків транспортного засобу, виготовлених засобами чорно білого цифрового друку на папері формату А4, вбачаються видимі пошкодження лише одного транспортного засобу - мопеду «Suzuki Lets», д.н.з. НОМЕР_1 .

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги той факт, що в матеріалах справи №141/630/23 відсутні належні докази пошкодження інших транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, дорожніх споруд чи іншого майна, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження в справі за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини та доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд доходить висновку, що при розгляді справи не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження в справі № 141/630/23 в цій частині відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 13, 25, 27, 36, 40-1, ч.2 ст. 126, 124, 247, 251, 252, 270, 268, 283, 284, 287 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі № 141/630/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв"язку із відсутністю в його діях об`єктивно підтвердженого складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 536 грн 80 коп (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) в дохід Державного бюджету України.

Штраф має бути сплачений порушником в установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Климчук