КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року

справа № 752/7151/23

провадження № 33/824/3482/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Сіренка Максима Юрійовича на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1222-2 , ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 - Сіренка Максима Юрійовича у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн 80 коп.

Не погоджуючись із постановою суду захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 після проходження огляду на приладі Драгер до початку складання протоколу не погодився із результатами огляду. ОСОБА_1 не було вручено другий примірник акту огляду на стін сп`яніння, що є порушення процедури огляду. Після незгоди із результатами огляду ОСОБА_1 до медичного закладу доставлено не було, крім того, останній самостійно намагався пройти огляд у закладі охорони здоров`я «Соціотерапія», однак йому було відмовлено, оскільки працівниками поліції не було видано відповідне направлення.

Також апелянт посилається на те, що мундштук-трубка не була запакованою, що ставить під сумнів достовірність результатів.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. В протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено рік народження ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав, вимоги апеляційної скарги не підтримував, однак просив не позбавляти його права керування транспортним засобом.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №462445 від 30 березня 2023 року ОСОБА_1 30 березня 2023 о 00 год. 53 хв., керуючи транспортним засобом «Opel Signum», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Метрологічній, 17/1 у м. Києві, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яка була подана завчасно за допомогою проблискових маяків синього та червоно кольору та звукового сигналу, та був зупинений на вул. Ак. Заболотного, 13-Г у м. Києві шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Toyota Prius», н.з. НОМЕР_2 . ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 1222-2 КУпАП.

Встановлено, що підставою для зупинки транспортного засобу «Opel Signum», н.з. НОМЕР_1 , став факт порушення його водієм вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та виїзд на зустрічну смугу, що мало місце на вул. Метрологічній, 2-А у м. Києві.

Постановою ЕАС № 6752415 від 30.03.2023 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Дані про оскарження даної постанови у розпорядження суду не надані.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил.

Факт невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу за вказаних у протоколі обставин підтверджується відеозаписом, на якому зафіксовані обставини зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу.

Крім того, відповідно до протоколу серії ААД № 238791 ОСОБА_1 30 березня 2023 о 00 год. 53 хв., керував транспортним засобом «Opel Signum», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився зі згоди водія. Результат тесту - 1,22 проміле. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 А ПДР, за що передбачена відповідальність с. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння фіксувався технічними засобами відеозапису - нагрудними камерами поліцейських БК №№ 474377, 473735, за допомогою яких зафіксовано порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер».

Жодних заперечень з приводу порушення порядку огляду, як і факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_1 не висловлював.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2, п. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами, наявними в матеріалах справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 238791 від 30 березня 2023 року;

- відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння;

- роздруківкою технічного приладу «Драгер» із результатом тесту;

- актом огляду н стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було доставлено для огляду до медичного закладу судом не приймається, оскільки огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння було проведено на місці зупинки з використанням технічних засобів, та незгоди із його результатами ОСОБА_1 заявлено не було.

Посилання скаржника на те, що мундштук-трубка була не запакованою, ОСОБА_1 вона не розпаковувалась спростовується відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, з якого слідує, ОСОБА_1 надано для проходження огляду герметично запаковану мундштук- трубку, що останній провірив особисто, а також було здійснено контрольний забір повітря.

Ствердження апелянта, що ОСОБА_1 не був особою, яка керує транспортним засобом, спростовується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом із нагрудної камери, а також протоколом про адміністративне правопорушення за п. 2.4 ПДР, відповідно до якого водій не зупинився на вимогу поліцейського та був зупинений шляхом блокування на патрульному автомобілі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Сіренка Максима Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя