ПОСТАНОВА

Іменем України

05.09.2023 Справа №607/16625/23 Провадження № 3/607/6845/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працюючого водієм КП «Тернопільелектротранс»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

04.09.2023 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 502074 від 24.08.2023 зазначено, що 09.08.2023 о 07 год. 00 хв. на вул. Новий Світ в м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винуватим себе у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Пояснив, що дорожньо-транспортна пригода відбулась у зв`язку з тим, що він застосував екстрене гальмування, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_2 , яка перебувала в салоні автобуса, впала і вдарилась. Після цього ОСОБА_1 запитав про самопочуття потерпілої та уточнив, чи необхідна їй медична допомога. Однак потерпіла повідомила, що усе гаразд та зазначила, що він може продовжувати рух маршрутним автобусом. Пізніше потерпіла без будь-яких скарг вийшла на потрібній їй зупинці громадського транспорту. Надалі ОСОБА_1 дізнався про звернення потерпілої до медичного закладу. Зазначив, що потерпіла не має будь-яких претензій до нього.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху визначає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 502074 від 24.08.2023 вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується те, що 09.08.2023 о 07 год. 00 хв. на вул. Новий Світ в м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, до адміністративних матеріалів долучено:

- довідку про результати розгляду матеріалів, зареєстрованих в ІТС «ІПНПУ» (ЖЄО) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області № 23524 від 09.08.2023;

- протокол огляду від 09.08.2023 та план-схему до протоколу, зі змісту яких вбачається, що об`єктом огляду була проїзна частина дороги на вул. Новий Світ в м. Тернополі;

- письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 09.08.2023;

- результат огляду газоаналізатора «Alkotest Drager 6810» № ARBF-0443, зі змісту якого вбачається, що результат огляду ОСОБА_1 0,00 проміле;

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 217513 від 24.08.2023, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП;

- довідку Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції від 28.08.2023, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Разом з тим суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії та бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки та бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, суд приймає до уваги як такі, що не спростовані адміністративними матеріалами, пояснення ОСОБА_1 про те, що після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 запитав про самопочуття потерпілої та уточнив, чи необхідна їй медична допомога. Однак потерпіла повідомила, що усе гаразд та надалі без будь-яких скарг вийшла на потрібній їй зупинці громадського транспорту.

Такі пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 09.08.2023, у яких остання зазначила, що внаслідок шокового стану не відчула погіршення самопочуття та болю від удару, однак в подальшому була змушена звернутись за допомогою до медичного закладу. Також ОСОБА_3 вказала, що у неї відсутні будь-які претензії до водія.

Відтак, враховуючи пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , досліджені матеріали справи, суд вважає, що в ОСОБА_1 був відсутній умисел на вчинення правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, а тому у даному випадку відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яка у сукупності з об`єктом, суб`єктом та об`єктивною стороною має утворювати склад цього правопорушення.

Так, за змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так само Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема, у справах «Кобець проти України» (рішення від 14.02.2008), «Берктай проти Туреччини» (рішення від 08.02.2001), «Леванте проти Латвії» (рішення від 07.11.2002) вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

З урахуванням викладеного судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та наявність у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ч. 2 ст. 284, ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 7, 9, 10, 40-1, 122-4, 245, 251-252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська