Справа № 443/568/23 Головуючий у 1 інстанції: Сливка С.І.
Провадження № 33/811/998/23 Доповідач: Гончарук Л.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Зозулі Юрія Михайловича, потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Зозулі Юрія Михайловича на постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 27 червня 2023 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП за сукупністю та накладено на нього адміністративне стягнення:

за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

за ст. 122-4 КУпАП у штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Згідно постанови, 29 березня 2023 року о 11:50 год. на автодорозі Київ-Чоп 519 км. + 750 м., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «MAN TGX 18.440», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричіпом марки «KOGEL SN24», державний номерний знак НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, під час обгону не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «MAN TGM 15.25D», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого в автомобілі марки «MAN TGM 15.25D», державний номерний знак НОМЕР_3 , було пошкоджено бокове дзеркало, осип якого потрапив на автомобіль марки «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався позаду, після чого місце пригоди залишив та не повідомив про вказану подію підрозділ Національної поліції, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 «б», 2.10 «а», 2.10 «д», 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Зозуля Ю.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

В обґрунтування зазначає, що не згідний з постановою суду першої інстанції, оскільки вважає таку незаконною, винесеною без повного та всебічного з`ясування дійсних обставин справи, з порушенням норм матеріального при наданні судом оцінки наявним у справі доказам внаслідок порушенням ним процесуального права, відповідно такою, що винесена за формального підходу судді до встановлення об`єктивної істини у справі.

Звертає увагу на те, що дані протоколи не є належними та достовірними доказами у справі, так як не відображають дійсних обставин події, які мали місце 29.03.2023 за участю ОСОБА_1 , оскільки ґрунтуються виключно на письмових поясненнях ОСОБА_1 , а саме тезі про те, що останній із протоколом згідний.

Зауважує, що підписуючи протоколи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнав лише факт причетності до ДТП, а не факт своєї вини у його вчиненні та залишення у подальшому місця події.

Зазначає, що свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні усно підтвердив, що відразу після ДТП на своєму автомобілі «LAND ROVER», наздоганяв ОСОБА_1 та наздогнав його у с. Яричів на світлофорі, де опустив бокове скло та мовчки руками давав зрозуміти ОСОБА_1 , щоб він з`їхав з дороги та зупинився, однак ОСОБА_1 не зупинився. Чи знав ОСОБА_1 про факт ДТП та обставини його виникнення, йому не відомо.

Вказує, що із врахуванням показів ОСОБА_1 , а також свідка ОСОБА_2 схема ДТП не є допустимим доказом у справі, оскільки у такій відсутні відомості про те, до якого саме протоколу про адміністративне правопорушення вона додається в якості додатка, а також те, що така складена іншим працівником поліції ніж той, що склав протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , також вона складена виключно зі слів водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вже після залишення останнім місця ДТП з метою наздоганяння на своєму автомобілі «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_1 .

Наголошує, що вищенаведені порушення норм матеріального права стали наслідком порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема права на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Підкреслює, що судом першої інстанції безпідставно відхилено наявне у матеріалах справи клопотання захисника, про надання йому для ознайомлення матеріалів справи та необхідність відкладення у зв`язку із цим дати її розгляду, що неприпустимо, оскільки порушує гарантоване Конституцією України право особи на захист в суді.

У судове засідання апеляційного суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду не з`явилися. Окрім цього, захисник адвокат Зозуля Ю.М. не заперечив про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка вказаних осіб в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Зозулю Ю.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у: протоколі про адміністративні правопорушення серії ААД № 026322 (а.с.3) та серії ААД № 026321 від 30 березня 2023 року (а.с.18), які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та якими зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; даними схеми місця ДТП, яка сталася 29 березня 2023 року о 11.50 год(а.с.21); рапортом інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 4 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції О.Мартинюк від 29.03.2023(а.с.20);письмовими пояснення потерпілого ОСОБА_3 від 29 березня 2023 року (а.с.17); письмовими пояснення ОСОБА_2 від 29 березня 2023 року (а.с.7,8,22,23); наданими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій, та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, які є належними та достатніми для підтвердження у поза розумний сумнів доведення порушення Правил дорожнього руху суддя першої інстанції дійшов правильного висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, його вину доведено повністю.

При цьому апеляційний суд враховує, що наведені вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Як вбачається із апеляційної скарги захисника, такий заперечує факт вчинення ОСОБА_1 ДТП, зокрема завдання механічних пошкоджень автомобілю потерпілого.

Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 026321 від 30.03.2023, у графі: Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом згоден, не відчув контакту.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 026322 від 30.03.2023, у графі: Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що не відчув контакту, не знав про ДТП, тому і поїхав, з протоколом згоден.

У письмових поясненнях потерпілий ОСОБА_3 зазначив, що рухаючись автомобілем марки «Ман» в напрямку м. Львів, його почала обганяти фура та зачепила дзеркало лівого виду, яке після цього розбилось, а осколки попали в задню машину. Він рухався на автомобілі з номерним знаком НОМЕР_3 , а осколки попали на автомобіль марки «Ленд Ровер», номерний знак НОМЕР_4 .

Як вбачається з наданих у судовому засіданні суду першої інстанції пояснень потерпілого ОСОБА_2 , який вказав,що рухаючись своїм автомобілем «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_4 , по автомобільній дорозі Київ-Чоп по правій смузі, почув сигнал вантажівки, яка почала обгін двох вантажних автомобілів, які перебували у зцепці. Під час здійснення обгону автомобіль «MAN TGX 18.440», державний номерний знак НОМЕР_1 , зачепив напівпричепом дзеркало заднього виду автомобіля, якого обганяв, осколки якого полетіли на його автомобіль, пошкодивши йому лобове скло та лакофарбове покриття в автомобілі. Після того він почав доганяти вищевказаний автомобіль, однак останній не зупинявся. В с. Яричів на світлофорі, наздогнавши зазначений автомобіль та опустивши скло, дав зрозуміти водію щоб той зупинив свій автомобіль на узбіччі, однак останній не зупинився та поїхав дальше. В подальшому він повернувся та доїхав до місця, де знаходився вантажний автомобіль, якому було пошкоджено дзеркало, та разом із водієм вказаного автомобіля ними було викликано працівників поліції. Після приїзду працівників поліції, останніми було зроблено фотофіксацію пошкоджень, які були завдані автомобілям.

У судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_4 надав пояснення аналогічні викладеним в постанові суду першої інстанції.

У зв`язку із цим доводи апеляційної скарги, які місять суттєві розбіжності, про непричетність ОСОБА_1 до даної ДТП, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинені правопорушення.

Відповідно до п.п. 2.10 а Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

При цьому, за змістом пункту 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій також зобов`язаний: б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

В той час, матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 , ставши причетним до дорожньо-транспортної пригоди, будучи зобов`язаним вчинити дії, передбачені пунктом 2.10 Правил дорожнього руху, цього не зробив і залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративних правопорушень та не порушував Правил дорожнього руху України, не спростовують висновки судді суду першої інстанції про невиконання обов`язків згідно з п. 2.10 Правил дорожнього руху і залишення місця пригоди.

Так, згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 обов`язків згідно з п. 2.10 Правил дорожнього руху і залишенням місця пригоди, поліцейські вживали заходів для встановлення її учасника, транспортного засобу.

Відтак апеляційний суд вважає, що суддя суду першої інстанції, з`ясувавши фактичні обставини справи, переконливо дійшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 1,5, 2.3 Б, 10.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Обставин, які б виключали провадження в справі відповідно до положень ст. 247 КУпАП, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядалися одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. накладене судом першої інстанції у межах санкції ст. 122-4 КУпАП та з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Зозулі Юрія Михайловича - залишити без задоволення, а постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 27 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук