Справа № 186/1229/23
Провадження № 3/0186/516/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

12 вересня 2023 року м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Кривошея С.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брагинівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера, особи з інвалідністю ІІІ групи, громадянина України, притягнутого за ч.1 ст.130 КУпАП України,

В С Т А Н О В И Л А:

24 серпня 2023 року о 19 год. 03 хв., ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Geely Emgrand» р/н НОМЕР_1 , біля будинку №59 по вулиці Молодіжній, міста Першотравенська, Синельниківського району, Дніпропетровської області, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, різка зміна поведінки, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП «Першотравенська МЛ» ОСОБА_1 категорично відмовився. ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, та пояснив, що 24 серпня 2023 року приблизно о 19 год. 00 хв. він під`їхав до магазину №7, який розташований по вулиці Шахтарської Слави, міста Першотравенська, Синельниківського району, Дніпропетровської області, для того, щоб зустріти дружину. Коли він під`їжджав до магазину №7, то бачив, що автомобіль працівників поліції стояв біля магазинчику «Беня», який також розташований по вулиці Шахтарської Слави. Забравши дружину, він поїхав, при цьому автомобіль поліції поїхав за ним. Біля будинку №59 по вулиці Молодіжній, міста Першотравенська, його зупинили працівники поліції за те, що він не був пристебнутий ременем безпеки. Вважає, що його було зупинено незаконно, оскільки він не повинен пристібатися ременем безпеки, так як є інвалідом ІІІ групи, а тому по ПДР України, він не зобов`язаний це робити.

Вислухавши правопорушника, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 , присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність правопорушника за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене даною статтею, в разі, якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування транспортним засобом в стані сп`яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п.1.9 ПДР України, на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Згідно з п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

Згідно п.2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Пункт 3 вказаної інструкції передбачає ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пункт 4 ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 6 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутністю лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 зазначеної інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту ч.3 ст.266 КУпАП виходить, що огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладах охорони здоров`я проводиться у разі їх відмови від проведення огляду працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів, або в разі незгоди з його результатами.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №257316 від 24.08.2023 року; направленням на огляд воді транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.08.2023 року, відповідно до якого, ОСОБА_1 24.08.2023 року о 19 год. 10 хв. було направлено до закладу охорони здоров`я КНП «Першотравенська МЛ» для проходження медичного огляду, у зв`язку з виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, різка зміна поведінки, яка не відповідає обстановці; відеозаписом з бодікамери поліцейського та відеореєстратору з патрульного автомобіля, якими підтверджується факт керування правопорушником ОСОБА_1 24.08.2023 року о 19 год. 03 хв. транспортним засобом по вулиці Молодіжній, міста Першотравенська, Синельниківського району, Дніпропетровської області. Під час розмови працівника поліції з ОСОБА_1 , останньому тричі було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (час на відеозаписі з 19:09 год. 19:11 год.), на що останній категорично відмовився. Після чого, ОСОБА_1 працівником поліції було відсторонено від керування транспортним засобом.

Розглядаючи посилання правопорушника ОСОБА_1 про те, що зупинка його транспортного засобу є незаконною, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.2.3 в) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Враховуючи, що ОСОБА_1 хоча і є інвалідом ІІІ групи, але не має фізіологічних особливостей, які унеможливлюють користування ременями безпеки, то останній відповідно до діючих ПДР України, зобов`язаний користуватись ременями безпеки.

Правопорушником ОСОБА_1 в ході судового розгляду не заперечувалося не використання ним 24 серпня 2023 року ременів безпеки, що також підтверджується постановою серії БАБ №186401 від 24 серпня 2023 року, яка на час розгляду справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не була оскаржена ОСОБА_1 та набрала законної сили.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що твердження правопорушника про незаконну зупинку транспортного засобу під його керуванням є безпідставним.

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року).

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Таким чином, за наведених разом усіх обставин, сукупність доказів, які є в матеріалах справи підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання враховую, що він вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, правопорушення скоїв вперше, та приходжу до висновку про наявність підстав для застосування до правопорушника ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки лише за таких обставин може бути досягнута мета перевиховання й попередження вчинення ним нових правопорушень, пов`язаних із грубими порушеннями Правил дорожнього руху України.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , яке видане 31 березня 1997 року, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, а тому вважаю за необхідне витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.24, ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, - суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити правопорушнику, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

СУДДЯ: С.С. КРИВОШЕЯ.