Справа № 127/8478/23
Провадження № 33/801/798/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шлапак Д. О.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Семенюка І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 серпня 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та справу закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У скарзі зазначає, що йому не було роз`яснено його права, передбачені ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом, що є порушенням його права на захист. Поліцейським не було вручено йому акт огляду на стан сп`яніння, а також направлення для проходження огляду. Під час складання протоколу, а також в судовому засіданні поліцейський Білоус Д.О. не надав свої повноваження та такі не були витребуванні судом. Адміністративний матеріал базується лише на протоколі та рапорті поліцейського, які складені зацікавленою особою. У протоколі він зазначив, що з правопорушенням не погоджується та від огляду не відмовляється. Поліцейський приховав той факт, що на місці події був також свідок ОСОБА_2 .. Не зважаючи на вказані обставини він самостійно прибув до закладу охорони здоров`я для проходження огляду. Судом викривлено дійсні обставини справи, безпідставно не взято до уваги його пояснення та взагалі не вказано покази свідка ОСОБА_2 ..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_2 , а також лікаря КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради», прізвище, ім`я, по батькові якого буде повідомлено в судовому засіданні.

За відсутності в матеріалах справи доказів того, що таке клопотання заявлялося, а суд першої інстанції викликав та допитував свідка ОСОБА_2 , апеляційним судом у судовому засіданні 05 вересня 2023 року було задоволено клопотання захисника про оголошення у справі перерви з метою надання доказів на підтвердження вказаної обставини.

07 вересня 2023 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи в якості доказу диску, на якому наявний звукозапис судового засідання від 03 серпня 2023 року суду першої інстанції із допитом свідка ОСОБА_2 ..

Прослухавши вказаний запис апеляційним судом встановлено, що дійсно судом першої інстанції за клопотанням сторони захисту було допитано як свідка ОСОБА_2 з приводу події, яка мала місце 17 березня 2023 року.

А відтак, апеляційним судом приєднано до матеріалів справи диск із поясненнями, які надавалися свідком ОСОБА_2 в суді першої інстанції.

Хоча покази свідка ОСОБА_2 і не вказані в оскаржуваній постанові, апеляційний суд не вбачає підстав для повторного допиту вказаного свідка, а відтак і задоволення клопотання ОСОБА_1 , оскільки апелянтом не обґрунтовано необхідність повторного його допиту і не повідомлено, які саме обставини, викладені в протоколі цей свідок може підтвердити чи спростувати.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , додані до апеляційної скарги, не приймаються апеляційним судом, оскільки вони не були предметом дослідження суду першої інстанції, а відтак є новим доказом у справі.

Необхідність виклику лікаря КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» апелянтом не також не мотивована.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та адвоката Семенюка І.В., які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №117351, складеного інспектором взводу №2 роти №4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Білоусом Д.О., 17.03.2023 о 23 год. 20 хв. в м. Вінниці по вул. 600-річчя, 68, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Seat Toledo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці; неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу (а.с.2).

У п. 2.5 Правил дорожнього руху зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що від огляду він не відмовлявся, про що власноручно зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду врегульована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735.

Пунктом 6 розділу І Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Натомість, у пункті 12 розділу ІІ цієї Інструкції зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Тобто, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться у закладі охорони здоров`я. На місці зупинки транспортного засобу такий огляд не проводиться.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103).

У протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив: «З правопорушенням не погоджуюсь, від огляду не відмовлявся».

З відеозапису з портативного відеореєстратора встановлено, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленням у нього ознак наркотичного сп`яніння неодноразово було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння. ОСОБА_1 запитав в поліцейського які є варіанти та попросив пояснити йому процедуру проходження огляду. Після роз`яснення процедури проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 сказав, що він може і не встигнути пройти огляд протягом двох годин, припустивши неможливість здачі ним біологічного матеріалу (сечі) протягом такого короткого проміжку часу. Коли поліцейський запропонував ОСОБА_1 надати чітку стверджувальну відповідь на питання, чи буде він проходити огляд останній відповів, що немає необхідності та немає коли. Поліцейський в підсумку розцінив таку поведінку ОСОБА_1 , як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і повідомив про складення відносно нього протоколу за ст. 130 КУпАП.

Відтак, зазначені ОСОБА_1 пояснення в протоколі йдуть в розріз з відеозаписом з портативного відеореєстратора.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 усвідомлював, що поліцейський пропонував йому, як водію, якого запідозрили в перебуванні у стані наркотичного сп`яніння, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. При цьому, після роз`яснень поліцейським процедури проходження огляду і наслідків відмови від проведення огляду ОСОБА_1 розумів, що відмова від проходження огляду має наслідком складення відносно нього протоколу за ст. 130 КУпАП, про що ним було озвучено поліцейському.

Поліцейський, розцінивши дії ОСОБА_1 , як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, із застосуванням технічних засобів відеозапису склав протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 не може встановлювати наявність або відсутність у ОСОБА_1 стану сп`яніння, а також визначати ознаки такого стану, оскільки відповідно до вимог закону та підзаконних актів виявлення ознак сп`яніння віднесено до прерогативи поліцейського, а проведення огляду - лікаря закладу охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв. Крім того, свідок стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак, з самого початку своїх пояснень у суді вказав, що він приїхав, коли протокол вже складався поліцейським, а відтак апеляційний суд вважає, що він не міг бачити та чути того, що відбувалося до початку складання протоколу, в якому почали фіксувати адміністративне правопорушення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відтак, суд першої інстанції, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності дійшов вірного висновку про доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що адміністративний матеріал базується лише на протоколі та рапорті поліцейського не відповідають дійсності.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини узгоджуються із відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейського, а рапорт поліцейського не брався судом першої інстанції до уваги, як доказ вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Необхідності вручати ОСОБА_1 акт огляду на стан сп`яніння, а також направлення для проходження огляду не було, оскільки акт огляду складається у разі проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, в якому зазначаються результати такого огляду (пункт 10 розділу ІІ Інструкції №1452/735). Тоді як у ОСОБА_1 виявили ознаки наркотичного сп`яніння і від проходження огляду він відмовився. Необхідності надавати ОСОБА_1 направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння не має, оскільки направлення це документ, на підставі якого лікар закладу охорони здоров`я проводить огляд особи на стан сп`яніння. Вимоги щодо вручення копії направлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ні КУпАП, ні підзаконні нормативні акти не містять.

ОСОБА_1 також зазначає, що йому не було роз`яснено його права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є порушенням його права на захист, однак, такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 приймав участь у справі в суді першої інстанції, користувався юридичною допомогою адвоката та не був позбавлений можливості користуватися правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про які йде мова в ст. 268 КУпАП.

У чому проявилося порушення права на захист, яке тягне за собою безумовне скасування постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 не зазначено.

Не заслуговують також на увагу доводи скарги з приводу того, що поліцейським було приховано факт перебування на місці події свідка ОСОБА_2 , оскільки його присутність при складанні адміністративного матеріалу, по-перше, підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора, по-друге, він не залучався при складанні протоколу про адміністративне правопорушення як свідок, тому підстав зазначати його в протоколі не було.

Та обставина, що ОСОБА_1 у подальшому самостійно прибув до закладу охорони здоров`я для проходження огляду не має правового значення, оскільки у даному випадку він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що є окремим складом адміністративного правопорушення. Крім того, вказані доводи є голослівними, оскільки не підтверджені.

Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції і не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з подальшим виправданням ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, повно та об`єктивно з`ясувавши фактичні обставини справи дійшов правильного висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало