Справа №461/7119/23
Провадження №3/461/2553/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , захисника Ломакіна Е.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 174 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 953093 від 21 серпня 2023 року, 20.08.2023 року близько 23.15 год. ОСОБА_1 по вул. П. Дорошенка, 7 у м. Львові здійснив постріл в повітря з пристрою для відстрілу патронів, спорядженими гумовими кулями марки «Форт-12Р», К - 9мм.

Особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення заперечив. Пояснив, що 20 серпня 2023 року він приїхав у м. Львів для купівлі машини для ЗСУ, як волонтер. У Львові зустрівся із своїми знайомими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Закінчивши свої справи у місті, він пішов відпочивати з своїми знайомими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у місцевий бар Гребуче ябко за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно о 23 год. 15 хв. до них підійшла група незнайомих людей у кількості близько десяти осіб, які почали до них чіплятися, провокувати сварку, погрожували застосуванням сили, були досить агресивно налаштовані та змусили їх вийти на вулицю. Він ( ОСОБА_1 ) зі своїми знайомими намагалися заспокоїти цих хлопців, говорили, що прийшли просто відпочити та усім потрібно розійтись та відпочивати далі. Однак, у відповідь вони чули погрози застосувати силу щодо них та багато нецензурних принизливих слів. Вони намагались повернутись до закладу для розрахунку за замовлення, але декілька чоловіків почали штовхати руками їхнього знайомого ОСОБА_3 , погрожуючи завданням ударів та нанесенням йому та їм з ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, не пускали до закладу. В ситуації, що склалася він зрозумів, що подальший розвиток ситуації може загрожувати його здоров`ю. Для запобігання будь-яких непередбачених наслідків (масової бійки, тощо), він дістав засіб для відстрілу гумових куль Форт-12Р, на який він має дозвіл, та здійснив попереджувальний постріл у повітря холостим патроном без кулі. Після чого, група невідомих йому осіб розбіглася з місця конфлікту. Наголосив, що вимушений був зробити постріл у повітря з метою самозахисту та захисту оточуючих і його знайомих ОСОБА_4 ти ОСОБА_3 від агресивно налаштованої компанії невідомих йому осіб, які погрожували застосувати фізичну силу. Вважає, що у його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП відсутній, оскільки він захищав себе та свого знайомого від неправомірних дій з боку групи невідомих йому осіб, які погрожували застосуванням фізичної сили та нанесенням тілесних ушкоджень, а отже діяв в межах крайньої необхідності, а не з метою вчинення пострілу з пристрою для відстрілу патронів в населених пунктах і у не відведених для цього місцях.

Захисник Ломакін Е.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення покликаючись на вищенаведені пояснення його довірителя.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, доводи захисника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків, виходячи з наведених нижче мотивів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 174 КУпАП України встановлено відповідальність за стрільбу з вогнепальної чи холодної метальної зброї, пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії або пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду в населених пунктах і в не відведених для цього місцях, а також у відведених місцях з порушенням установленого порядку.

З долучених до протоколу письмових пояснень та наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 20 серпня 2023 року останній пішов відпочивати з своїми знайомими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до бару Гребуче ябко за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно о 23 год. 15 хв. до них підійшла група незнайомих людей у кількості близько десяти осіб. Вказані особи почали до них чіплятися, провокувати сварку, погрожували застосуванням фізичної сили, були досить агресивно налаштовані та змусили вийти з ними на вулицю. Чоловіків, що змусили вийти їх на вулицю було біля десяти. ОСОБА_1 з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 намагалися заспокоїти цих осіб, говорили, що прийшли просто відпочити та усім потрібно розійтись. Однак, у відповідь лунали погрози застосувати силу та багато нецензурних принизливих слів. ОСОБА_1 із своїми знайомими намагались повернутись до закладу для розрахунку за замовлення, але декілька чоловіків почали штовхати руками його знайомого ОСОБА_3 погрожуючи завданням ударів та нанесенням тілесних ушкоджень, не пускали до закладу. Втрьох протидіяти групі з десятка чоловіків вони не могли, через їх кількісну перевагу. В ситуації, що склалася ОСОБА_1 зрозумів, що подальший розвиток ситуації може загрожувати його здоров`ю, адже з протилежної сторони була велика кількість осіб, які були агресивно налаштовані, почали штовхати його знайомого ОСОБА_3 . Для запобігання будь-яких непередбачених наслідків (масової бійки тощо), він дістав засіб для відстрілу гумових куль Форт-12Р, на який мав дозвіл № НОМЕР_1 від 07.06.2022 року, виданий ГУНП у Київській області, дійсний до 07.06.2025 року та здійснив попереджувальний постріл у повітря холостою кулею. Після чого, група невідомих осіб розбіглася з місця конфлікту.

Вищенаведені пояснення ОСОБА_1 підтверджуються показами свідка ОСОБА_5 , який в судовому засіданні показав, що він був очевидцем подій, що сталися у ніч з 20 по 21 серпня 2023 року. До м.Львова за автомобілем придбаним для потреб ЗСУ приїхав його знайомий ОСОБА_1 , разом з яким та ще одним їхнім знайомим - ОСОБА_3 вони увечері 20 серпня 2023 року пішли відпочити у бар ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Під час перебування у закладі до них підійшла група незнайомих людей у кількості близько десяти осіб, які були агресивні та провокували на сварку, причина їх неприязного відношення до них з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 йому невідома. Зазначив, що спершу він разом зі своїми знайомими не звертали увагу на згаданих людей, але потім останні почали голосно і непристойно розмовляти, висловлювалися на їхню адресу нецензурними словами та образами, смикали їх за одяг та змусили його ОСОБА_5 разом з ОСОБА_1 та їхнім знайомим ОСОБА_3 вийти на вулицю. Чоловіків, що змусили вийти їх на вулицю було біля десяти. Зазначив, що вони з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 взагалі не конфліктні люди, а тому намагалися заспокоїти цих хлопців, говорили, що прийшли просто відпочити. Однак, у відповідь вони чули погрози застосувати силу щодо них та багато нецензурних принизливих слів. Вказав, що коли він зі своїми знайомими намагались повернутись до закладу для розрахунку за зроблене замовлення, декілька чоловіків почали штовхати руками їхнього знайомого ОСОБА_3 , погрожуючи завданням ударів та нанесенням їм тілесних ушкоджень, не пускали до закладу. Втрьох протидіяти групі з десятка чоловіків вони не могли, через їх кількісну перевагу. ОСОБА_1 розуміючи, що зараз почнеться масова бійка та їх можуть сильно побити, з метою самозахисту, дістав належний йому засіб для відстрілу гумових куль Форт-12Р та здійснив попереджувальний постріл у повітря холостим патроном. Після чого, група невідомих осіб розбіглася. Вважає, що своїми діями ОСОБА_1 врятував їхнє ( ОСОБА_5 та його знайомих) життя та здоров`я, адже не зрозуміло чим би міг закінчитися спровокований групою незнайомих людей конфлікт. Зазначив, що через деякий час на місце події приїхали працівники поліції, яким вони пояснювали, що постріл був здійснений з метою усунення небезпеки, яка загрожувала від дій невідомих осіб, тобто з метою самозахисту, але співробітники поліції усе одно склали протокол за ст. 174 КУпАП на ОСОБА_7 .

Описані вище обставини встановлені в ході судового розгляду дають підстави дійти висновку, що ОСОБА_1 діяв з метою самозахисту, у стані крайньої необхідності, тобто з метою усунення небезпеки, яка загрожувала йому, його знайомим та оточуючим від дій групи невідомих осіб.

Зазначене також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 доданими до протоколу, поясненнями свідка ОСОБА_5 , копією повідомлення ЄО № 28034 від 20.08.2023 р. 23:56:33 до Львівського районного управління поліції № 1 ГУНПУ у Львівській області, яке долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно до якого 20.08.2023 р. о 23:15 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.08.2023 р. о 23:14 за адресою: м. Львів, вул. П. Дорошенка, б. 7, біля закладу "Грибуче ябко" під час бійки чоловіку нанесли тілесні ушкодження та невідомий чоловік здійснив постріл в повітря. Невідомий чоловік був одягнений в червону футболку, чорні шорти, червону кепку, приблизно 2 метри росту, 150 кг. Як пояснив ОСОБА_1 , та свідок ОСОБА_5 їх спільний знайомий ОСОБА_3 під час подій був одягнений у чорні шорти, червону футболку та червону кепку, на вигляд має вагу біля 150 кг та зріст 195 см.

Зазначене також узгоджується з наданими ОСОБА_1 поясненнями щодо мети та причин застосування ним відповідного пристрою та здійснення пострілу.

Пояснення ОСОБА_1 є послідовними протягом усього провадження у справі. Натомість, особи уповноважені на складання протоколу надісланого на розгляд суду фактично не зібрали жодних доказів які можуть спростувати наведену стороною захисту версію подій, хоча подія з приводу якої складено протокол мала місце у центральній частині міста, де могли бути як очевидці, так і відео пристрої зовнішнього спостереження, а ОСОБА_1 обставини подій працівникам поліції описав одразу по їх прибуттю.

Згідно ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

У статті 18 КУпАП чітко зазначено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що за даних обставин іншими засобами запобігти непередбачуваним наслідкам, які могли б настати від групи агресивно налаштованих осіб було неможливо. При цьому жодної шкоди будь-кому нанесено не було, адже постріл вгору холостою кулею було вчинено виключно з метою самозахисту, а тому, на переконання суду, вина у діях ОСОБА_1 відсутня.

При цьому слід зазначити, що до протоколу не долучено доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП та спростовували факт вчинення пострілу вгору в стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ухвалюючи рішення у даній справі, враховую, що в ході судового розгляду дотримано принцип повноти дослідження обставин справи, що суттєво впливає на об`єктивність рішення у провадженні, а також здобуто достатню сукупність доказів, яка обґрунтовує зроблені у даному судовому рішенні висновки, як такі, що не залишають місця сумнівам.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, а також того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до принципу доведення вини «поза розумним сумнівом», доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

В даному випадку обов`язок доведення вини покладається на орган уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення, а будь-який сумнів з цього приводу трактується на користь особи якій інкриміноване вчинення такого порушення. Зокрема, такий обов`язок реалізується органом уповноваженим на складання протоколу за допомогою виготовлення відповідних процесуальних документів (протоколу) та збирання достатніх, достовірних, належних та допустимих доказів, для їх скерування на розгляд до суду.

Пункт 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив протиправне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні (в даному випадку органі який склав протокол про адміністративне правопорушення) та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Суд виходить з того, що Закон не покладає на нього функції щодо збирання з власної ініціативи доказів вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адже збирання доказів на користь тієї чи іншої сторони судом з власної ініціативи порушить принцип неупередженості суду. В цій ситуації суд, зберігаючи неупередженість, повинен дослідити та оцінити у встановленому Законом порядку надані йому докази та ухвалити відповідне процесуальне рішення.

Виходячи з положень ст. 8,62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією із засад існування демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оцінюючи наведені вище обставини, надані суду та досліджені докази у їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений у ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП, що згідно п. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Враховуючи вищенаведене, провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Після набрання даною постановою законної сили, вилучені, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 4953093 від 21.08.2023 року речі, а саме: пристрій «Форт-12Р» з магазином та 4 набоями № ВІ143832, дозвіл № 34995 від 07.06.2022 виданий ГУНП у Київській області повернути ОСОБА_1 за належністю.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький