П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/729/23

Провадження №3/377/308/23

12 вересня 2023 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП, що надійшла з відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ЗСУ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом від 25.08.2023 серії ВАВ № 474652 25 серпня 2023 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_1 за місцем мешкання : АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного характеру, а саме: застосовував фізичне насильство до своєї дружини ОСОБА_2 , що завдало фізичного болю, не завдало тілесних ушкоджень, та психологічного характеру, а саме: словесно принижував гідність, ображав, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному і фізичному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS на абонентський номер ОСОБА_1 , яка міститься у матеріалах справи.

Ураховуючи, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою для розгляду даної справи за правилами статті 268 КУпАП, то справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні матеріали справи, вважаю необхідним зробити такий висновок.

Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Отже, об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів, на які потерпілий має передбачене законом право), внаслідок чого могла бути завдана чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений та у неповідомленні уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого перебування в разі винесення такого припису.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У статті 1 Закону України « Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

На підтвердження обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано: рапорт старшого інспектора чергового ВП №2 (м. Славутич) Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Шопіна М.С. те, що зі служби 102 25.08.2023 о 20:28 надійшло повідомлення, що за адресою: АДРЕСА_1 , б`є чоловік; письмова заява ОСОБА_2 від 25.08.2023, в якій вона просила вжити заходів до її чоловіка ОСОБА_1 , який здійснив із нею словесну сварку, висловлювався нецензурною лайкою та завдав їй фізичного болю; письмові пояснення ОСОБА_2 від 25.08.2023, в яких вона зазначила, що між нею та її чоловіком виникла сварка, під час якої він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, штовхав її, хапав за руки, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру; письмові пояснення ОСОБА_1 від 25.08.2023, згідно з якими 25.08.2023, близько 20:00, між ним та його дружиною виник конфлікт, тілесні ушкодження дружині не заподіював; копію форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; копію термінового заборонного припису стосовно кривдника від 25.08.2023, винесеного відносно ОСОБА_1 ; копію паспорта ОСОБА_2 ; копію паспорта ОСОБА_1 ; характеристику на ОСОБА_1 , видану старшим інспектором СРПП ВП №2 Вишгородського РУП капітаном поліції Яною Голик.

Як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення стала заява ОСОБА_2 , в якій вона просила вжити заходів до її чоловіка ОСОБА_1 , який вчинив з нею сварку, висловлювався нецензурною лайкою та завдав їй фізичного болю.

У письмових поясненнях особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 , зазначив, що між ним та його дружиною ОСОБА_2 виник конфлікт, тілесні ушкодження дружині не заподіював.

12 вересня 2023 року через канцелярію суду від потерпілої ОСОБА_2 надійшла письмова заява, в якій вона просила врахувати, що між нею та її чоловіком ОСОБА_1 стався конфлікт через дії її матері, яка хворіє на шизофренію та перебуває на обліку в психіатра. Її чоловік не вчиняв відносно неї жодних дій насильницького характеру, тому факт домашнього насильства відсутній. Працівників поліції викликали сусіди, а не вона. Заяву та пояснення, які від неї відібрали працівники поліції, вона підписала не читаючи. Просила закрити провадження у справі.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Крім того, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання, словесні образи та погрози не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, наявна конфліктна ситуація, яка склалася між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не вказує на вчинення ним того виду насильства, який визначений у диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП, оскільки належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження того, що такі дії призвели або могли призвести до настання для потерпілої наслідків, зазначених у цій статті, матеріали справи не містять.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до положень Глави 19 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, у якому викладається твердження про вчинення особою відповідного правопорушення, при доведенні вчинення якого особа піддається певним заходам примусу. Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для подальшого провадження у справі, викликає у особи необхідність здійснення свого захисту у зв`язку із чим до нього пред`являються особливі вимоги. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у ньому повинна викладатись суть правопорушення, поставленого особі у вину. При цьому, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 25.08.2023 серії ВАВ №474652, ОСОБА_1 у вину поставлене вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП. Викладаючи суть цього правопорушення особою, яка склала протокол, зазначено, що 25 серпня 2023 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_1 за місцем мешкання : АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного характеру, а саме: застосовував фізичне насильство до своєї дружини ОСОБА_2 , що завдало фізичного болю, не завдало тілесних ушкоджень, та психологічного характеру, а саме: словесно принижував гідність, ображав, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному і фізичному здоров`ю ОСОБА_2 .

Проте, в протоколі не зазначено, які конкретно умисні дії фізичного характеру були вчинені ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 . Без зазначення цих обставин суть вчиненого правопорушення є неконкретною, що порушує право ОСОБА_1 на захист.

Виходячи з конституційного принципу поділу влади, завдань та функцій судочинства, будь-яка зміна формулювання суті правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не допустима і є порушенням встановленого у державі правового порядку, а також порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі статтею 62 Конституції України відсутність та неповнота доказів трактується на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У своїй сукупності наведені вище обставини вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин необхідно закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173- 2 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. С. Бабич