КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Папенка Руслана Станыславовича, розглянувши апеляційну скаргу захисника Папенка Р.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 24.06.2023 року о 02 год. 27 хв.в м. Києві по вул. Тростянецька, 6, керував транспортним засобом «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою спеціального технічного приладу «Drager», результат - 1,44 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9«а» ПДР України. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Дарницького районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року, захисник Папенко Р.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дарницького районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів допущенні такі порушення норм матеріального та процесуального права, що унеможливлюють притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Папенка Р.С., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №031626 від 24.06.2023 року о 02 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 24.06.2023 року о 02 год. 27 хв. керував транспортним засобом «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києву по вул. Тростяницька, 60 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою спеціального технічного приладу «Drager», результат - 1,44 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, передбачено, що огляд особи проводиться поліцейським з використанням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

ОСОБА_1 , як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції, давав послідовні пояснення про те, що транспортним засобом він не керував; автомобіль був припаркований у дворі житлового будинку і він підійшов до автомобіля щоб лише забрати речі, які там залишив; оскільки це було вже під час комендантської години, до нього підійшли поліцейські. Під час спілкування з ними він не заперечував, що вживав алкогольні напої, але при цьому пояснив, що сідати за кермо автомобіля наміру не мав. Однак йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Drager», при цьому прав та наслідків відмови від проходження огляду не роз`яснили.

Наведені пояснення ОСОБА_1 щодо перебігу подій, наявними у адміністративних матеріалах та відеозаписом з місця події спростувати неможливо, позаяк на відеозаписі зафіксовано транспортний засіб припаркований у дворі житлових будинків із вимкнутим двигуном, а ОСОБА_1 знаходиться поряд з автомобілем.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши даний доказ у розумінні ст. 251 КУпАП, дійшов висновку, що на відеозаписі з місця події, що міститься в адміністративних матеріалах, не зафіксовано тих необхідних фактичних обставин, що містили би достатній обсяг інформації, яка слугувала би беззаперечними доказами вчинення ОСОБА_1 порушень ПДР, зокрема п. 2.9 «а» ПДР - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, як про це зазначено у протоколі щодо ОСОБА_1 .

З огляду на значення відеозапису як доказу, який став альтернативою двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП) і покликаний неупереджено та повно фіксувати фактичні обставини перебігу подій, він є первинним доказом.

Однак, у даному випадку очевидні такі порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (зокрема, щодо включення портативного відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення), що є підставами для визнання відеозапису недопустимим доказом, і, як наслідок, визнання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 031626 від 24.06.2023 та чеку результату «Drager», акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - недопустимим доказами (рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України» зазначено, що допустимість та достовірність похідних доказів прямо залежить від допустимості та достовірності первинних процесуальних джерел доказування по принципу «плоди отруйного дерева»). Окрім того, чек результату роздруківки «Drager», сам по собі, виконаний у такій якості, що унеможливлює прочитання його необхідних (обов`язкових) елементів, що також є окремою підставою для визнання його недопустимим доказом.

Суд першої інстанції, посилаючись на докази на обґрунтування свого рішення, лише формально їх перерахував, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 031626 від 24.06.2023; чек роздруківки «Drager»; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак не дав їм належної оцінки у розумінні ст. 252 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, як кожен окремо так і в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, не встановив винуватість особи, не з`ясував чи підлягає дана особа адміністративній відповідальності та дійшов необґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, за стандартом «поза розумним сумнівом» (рішенні ЄСПЛ «Коробов проти України» від 21.07.2011).

Отже, з урахуванням процесуальних порушень, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції з урахуванням вважається недійсним.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Докази на спростування доводів апеляційної скарги в адміністративних матеріалах відсутні.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, постанова судді місцевого суду в цій частині як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі ст. 247 КУпАП - закриттю.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 26 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Олена СІТАЙЛО

Справа № 33/824/4017/2023 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Комаревцев Л.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.