Провадження № 3/127/6563/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., за участю прокурора Грушковського В.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 30.10.1996, РНОКПП НОМЕР_2 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки директора Вінницької обласної бібліотеки для юнацтва, являючись відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, та в силу примітки до ст. 172-7 КУпАП, також суб`єктом адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ст. 172-7 КУпАП, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 22.05.2023 при винесенні та підписанні наказу «Про преміювання працівників бібліотеки за результатами роботи у травні 2023 року» № 46-к від 22.05.2023, яким премійовано працівників бібліотеки, в тому числі заступника директора ОСОБА_1 , в розмірі 6651 грн., не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не пізніше наступного робочого дня (23.05.2023) не повідомила ні Вінницьку обласну раду, ні Департамент гуманітарної політики Вінницької обласної ради про виникнення реального конфлікту інтересів, тобто суперечності між її приватним інтересом, який обумовлений наданням премії особисто собі та дискреційними повноваженнями на посаді виконуючої обов`язки директора бібліотеки, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки директора Вінницької обласної бібліотеки для юнацтва, являючись відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, та в силу примітки до ст. 172-7 КУпАП, також суб`єктом адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ст. 172-7 КУпАП, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 22.05.2023 при винесенні та підписанні наказу № 46-к від 22.05.2023 «Про преміювання працівників бібліотеки за результатами роботи у травні 2023 року», яким премійовано працівників бібліотеки, в тому числі заступника директора ОСОБА_1 , в розмірі 6651 грн., вчинила дію та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тобто суперечності між її приватним інтересом, який обумовлений наданням премії особисто собі та дискреційними повноваженнями на посаді виконуючої обов`язки директора бібліотеки, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала в повному обсязі та просила суд суворо не карати.

Прокурор Грушковський В.Ю. у судовому засіданні протоколи про адміністративне правопорушення підтримав та просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Суд, вислухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відповідальність настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Наведені норми КУпАП є бланкетними та відсилають до Закону України «Про запобігання корупції».

Так, відповідно до абзацу 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Об`єктивна сторона правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність приватного інтересу, який впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи не вчинення нею дій при здійсненні представницьких повноважень, тому зобов`язана була повідомити про це, однак не зробила цього та у вчиненні особою дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів відповідно.

Суб`єктивна сторона даних правопорушень характеризується наявністю умислу.

Умисел суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», полягає в тому, що, будучи ознайомленим із вимогами цього Закону про обов`язки, обмеження та заборони, функціонери не виконуючи ці вимоги, навмисно протиправно поводяться, їх порушуючи.

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення № 484 та № 485 від 09.08.2023 слідує, що ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки директора Вінницької обласної бібліотеки для юнацтва, являючись відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, та в силу примітки до ст. 172-7 КУпАП, також суб`єктом адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ст. 172-7 КУпАП, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 22.05.2023 при винесенні та підписанні наказу «Про преміювання працівників бібліотеки за результатами роботи у травні 2023 року» № 46-к від 22.05.2023, яким премійовано працівників бібліотеки, в тому числі заступника директора ОСОБА_1 , в розмірі 6651 грн., не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не пізніше наступного робочого дня (23.05.2023) не повідомила ні Вінницьку обласну раду, ні Департамент гуманітарної політики Вінницької обласної ради про виникнення реального конфлікту інтересів, тобто суперечності між її приватним інтересом, який обумовлений наданням премії особисто собі та дискреційними повноваженнями на посаді виконуючої обов`язки директора бібліотеки, а також вчинила дію та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Судом встановлено, що згідно з наказом директора Вінницької обласної бібліотеки для юнацтва «Про ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 » № 133 від 10.10.2003, ОСОБА_1 призначено на посаду заступника директора, увільнивши її з посади головного бібліотекаря.

Згідно з посадовою інструкцією заступника директора бібліотеки № 2 серед іншого встановлено: виконувати обов`язки директора на час його відсутності, користуватись його правами та нести відповідальність за всю діяльність бібліотеки.

Відповідно до Розпорядження голови Вінницької обласної ради № 49-вк від 02.05.2023 «Про надання відпустки ОСОБА_4 », ОСОБА_4 директору Вінницької обласної бібліотеки для юнацтва надано частину щорічної основної відпустки тривалістю 21 календарний день з 15.05.2023 по 04.06.2023 включно за період з 19.06.2022 по 18.06.2023. Покладено виконання обов`язків директора Вінницької обласної бібліотеки для юнацтва на період відпустки ОСОБА_4 на ОСОБА_1 заступника директора названого закладу.

Відповідно до наказу виконуючої обов`язки директора Вінницької обласної бібліотеки для юнацтва «Про преміювання працівників бібліотеки за результатами роботи у травні 2023 року» № 46-к від 22.05.2023 премійовано працівників бібліотеки, в тому числі заступника директора ОСОБА_1 , в розмірі 6651 грн.

Відповідно до відповіді заступника голови Вінницької обласної ради від 17.07.2023 ОСОБА_1 не повідомляла про наявність у неї реального конфлікту інтересів при виконанні посадових обов`язків за період 2023 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки директора Вінницької обласної бібліотеки для юнацтва, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, реалізувала свої повноваження шляхом видання наказу про преміювання, який стосується її особисто та усвідомлюючи, що в неї виник реальний конфлікт інтересів, не вжила заходів щодо його недопущення та прийняла рішення, підписавши наказ, чим порушила вимоги п.п 1, 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, цілком доведена та підтверджена відповідними належними доказами, які узгоджуються між собою та жодним чином не спростовані.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зі змісту ст. 33 КУпАП слідує, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує обставини передбачені ст. 33 КУпАП, а тому приходить до переконання, що з метою попередження вчинення нею аналогічних правопорушень у майбутньому, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, 172-7, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: