Номер провадження: 33/813/1542/23
Номер справи місцевого суду: 522/9318/22
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т. Ю.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Трофименко О.О.,

осіб, які з`явилися до судового засідання:

- особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку апелянта, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мали бути з`ясовані і не надав належної оцінки обставинам, які впливають на вирішення справи по суті.

Дослідивши уважно матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з підстав, зазначених у цій постанові.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, районний суд виходив з того, що вина останнього підтверджується належними, достатніми та достовірними доказами, що наявні в матеріалах справи, з чим апеляційний суд повністю погоджується.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 090088 від 02.07.2022 року, відповідно якого ОСОБА_1 02.07.2022 року о 23 годині 45 хвилин керував транспортним засобом Ford Mustang, номерний знак НОМЕР_1 по площі Привокзальна, 2 в м.Одесі з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме у водія зіниці ока не реагують на світло та тремтять пальці рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився, що зафіксовано на портативний відео реєстратор № 473737, 475783, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я від 02.07.2022 року, від якого водій відмовився;

- відеозапис з портативного відео реєстратора, з якого встановлено, що 02.07.2022 року о 23 годині 40 хвилин, співробітники поліції зупинили водія ОСОБА_1 на автомобілі Ford Mustang, номерний знак НОМЕР_1 , яким він керував у комендантську годину. При спілкуванні з ним у поліцейських виникла підозра стосовно стану водія, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Drager, на що останній погодився. За результатами тесту було встановлено відсутність алкоголю в крові водія, однак поведінка останнього була не врівноваженою, зіниці ока не реагували на світло, а пальці рук тремтіли. На запитання поліцейського чи вживав ОСОБА_1 наркотичні засоби, останній відповів, що так, три години назад курив маріхуану, та що періодично її вживає. На запитання інспектора, чи бажає ОСОБА_1 проїхати до медичної установи з метою проведення огляду лікарем-наркологом, останній відмовився, повністю визнавши свою вину. Будь-яких заперечень чи зауважень ОСОБА_1 не висловлював. Співробітники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що дане правопорушення підлягає оформленню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснили йому права, ознайомили з протоколом та вказали суд, який буде розглядати матеріали адміністративного правопорушення.

Розглядаючи матеріали адміністративного провадження, апеляційний суд виходить із наступного.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, що прямо передбачено п. 1.3 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд на стан сп`яніння може проводитися поліцейським на місці вчинення правопорушення або у медичному закладі, що входить до спеціально затвердженого переліку. Огляд на стан сп`яніння у медичному закладі проводиться у разі відмови водія від огляду поліцейським, у разі незгоди з результатами огляду поліцейським, якщо у водія є ознаки перебування під впливом лікарських або наркотичних препаратів, а також якщо водій став учасником ДТП в якому є постраждалі.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до розділу І ч.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до розділу І ч.4 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до розділу І ч.6-7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч.4 Порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до розділу ІІ ч.12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до розділу ІІІ ч.3-4 Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Відповідно до ч.5 Порядку, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Відповідно ч.8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційний суд звертає увагу, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані наркотичного сп`яніння належним чином встановлений і доведений. Процедура проведення огляду працівниками поліції дотримана та ОСОБА_1 не оскаржувалась. ОСОБА_1 визнав, що керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння, та що за три години до його затримання вживав маріхуану, на пропозицію проїхати до закладу охорони здоров`я з метою встановлення наявності чи відсутності в організмі наркотичних речовин відмовився, повністю визнавши під відеозапис свою вину у керуванні транспортним засобом під дією наркотичних речовин, вказавши, що був не правий.

Доводи апеляційної скарги, що він не був повідомлений про судове засідання, призначене на 20.06.2023 року спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 знайомився з матеріалами справи перед судовим засіданням, про що свідчить його розписка (а.с.06) та про що зазначає в апеляційній скарзі сам апелянт. При цьому заяви про відкладення розгляду справи з 20.06.2023 року на іншу дату від нього не надходило.

Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутні докази, що він відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я спростовуються відеозаписом від 02.07.2022 року з портативного відео реєстратора поліцейського, який повторно був заслуханий в судовому засіданні апеляційного суду 08.09.2023 року при ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги, що при затриманні його поліцейськими не було залучено свідків, що робить процедуру недійсною є безпідставними, оскільки відповідно до п.4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду - огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про

адміністративне правопорушення. Тобто, свідки залучаються лише у тому разі, коли у поліцейського не має можливості здійснити відео фіксацію з місця затримання. В даному випадку, інспектором поліції зафіксовано подію на відео реєстратор та долучено цей запис до протоколу, що не вимагає при таких обставинах залучення свідків.

Доводи апеляційної скарги, що до протоколу після його складання та підписання ОСОБА_1 , кимось вносилися дописи є безпідставними та нічим не підтверджені. Крім того, ОСОБА_1 не представив до суду видану йому копію протоколу про адміністративне правопорушення для порівняння з оригіналом, який знаходиться в матеріалах справи з метою надання оціни.

Доводи апеляційної скарги, що у працівників поліції не було підстав для огляду є безпідставними, оскільки апелянт їхав в комендантську годину, а його поведінка не відповідала трезвому водієві, у нього тремтіли пальці рук, а зіниці ока не реагували на світло, що вказувало на те, що такий водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, про що ОСОБА_1 сам повідомив інспектору поліції. Вказані обставини були підставою для затримання ОСОБА_1 з подальшим його оформленням.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв`язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе