Справа №443/1682/23
Провадження №3/443/637/23
ПОСТАНОВА

іменем України

15 вересня 2023 рокусуддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

27 серпня 2023 року о 00:35 год. в м.Ходорів по вул.Шевченка, 76, Стрийського району Львівської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «BMW 316 I», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася із керуванням, в результаті чого здійснила наїзд на метало-цегляну огорожу. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Відтак, ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 12.1 Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про місце, дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Одночасно, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , згідно якої остання просить розглянути справу за ст.124 КУпАП без її участі. Вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнає повністю.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, що притягається до відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно диспозиції статті 124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено правила дорожнього руху.

Згідно п.12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведеною повністю, що підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №547172 від 27.08.2023року;

-схемою місця ДТП, яка підписана ОСОБА_1 , в якій схематично зображено місце вчинення ДТП, розташування транспортного засобу по відношенню до інших об`єктів на місці події, а також пошкодження, яких зазнав транспортний засіб;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27.08.2023 року, відповідно до яких остання повідомила, що 27.08.2023 року вона їхала на машині знайомого ОСОБА_2 марки «BMW 316 I», державний номерний знак НОМЕР_1 в м.Ходорів по вул.Шевченка в сторону міста. Коли з вулички виїхав автомобіль на великій швидкості, вона розгубилася та виїхала на зустрічну смугу, та в подальшому повертаючись на свою смугу не впоралась із керуванням та в`їхала в цегляно-металеву огорожу. Внаслідок чого пошкодила огорожу та транспортний засіб, який керувала. Після чого було викликано працівників поліції;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 27.08.2023 року, згідно яких остання повідомила, що 27.08.2023 року близько 00:15 год. вона перебувала у своєму будинку в АДРЕСА_2 почула як різко гальмує машина, та глухий звук руйнування та падіння цегли. Вийшовши до в`їзду на подвір`я до брами, вона побачила, що машина марки «BMW 316 I», НОМЕР_1 в`їхала в її цегляну та металеву огорожу. Пошкодила, а саме кований паркан (3 шт. прольоти, стовпці муровані і браму), чим заподіяно їй матеріальної шкоди на суму близько 72 000 грн.. Після чого власник автомобіля викликав працівників поліції. Працівники поліції встановили, що за кермом транспортного засобу була ОСОБА_4 , 2004 р.н., після чого працівниками поліції було складено матеріали по даному ДТП.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В даному випадку суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Обставин, що відповідно до ст.34 КУпАП пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст. 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

При обранні виду адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім для ОСОБА_1 є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп..

Керуючись ст.ст. 124, 221, 275-280, 283-287КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави в особі ДСА України 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка