ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5692/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді молодшого спеціаліста в ТОВ «Де Трейдинг», неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол серії ААД № 500155), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 02.08.2023 року о 14 год. 15 хв., керуючи автомобілем марки «BMW 530і», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Дніпровська набережна, 18-А у м. Києві, в порушення вимог п. 13.1 ПДР, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Kia K5», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався попереду, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 124 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 124 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті.

Крім того, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати, зокрема безпечної дистанції.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях зазначив, що він, керуючи автомобілем «BMW 530і», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись із допустимою швидкістю до 50 км/год. по вул. Дніпровська набережна, зі сторони вул. Княжий Затон, в напрямку просп. М. Бажана у м. Києві, проїжджаючи блокпост пригальмував та спокійно проїхав його, а автомобіль, що рухався попереду нього та рухався у тому ж напрямку, що і він, несподівано пригальмував, хоча у цьому не було потреби, він же в цей час відволікся та не зміг уникнути зіткнення, внаслідок чого допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля, який рухався попереду. Коли він підійшов до водія автомобіля, із яким сталося зіткнення та запитав, що сталося, останній відповів, що зупинився, щоб глянути куди йому далі їхати.

В свою чергу з пояснень іншого учасника пригоди - ОСОБА_2 вбачається, що він, керуючи автомобілем марки «Kia K5», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Дніпрвська набережна, зі сторони вул. Княжий Затон, в напрямку просп. М. Бажана, Південного мосту у м. Києві, зменшив швидкість руху та зупинився, щоб зорієнтуватися по напрямку руху та в цей час відчув удар в задню частину свого автомобіля від автомобіля марки «BMW 530і», д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказані пояснення, надані ОСОБА_2 є логічними, послідовними та такими, що повністю узгоджуються повністю узгоджуються із об`єктивними даними схеми ДТП, яка складена уповноваженою особою та підписана учасниками пригоди без будь-яких зауважень, зокрема щодо місця зіткнення транспортних засобів та їх розташування після зіткнення, напрямку руху, характеру та локалізації механічних пошкоджень транспортних засобів. Так, автомобіль марки «Kia K5», д.н.з. НОМЕР_2 отримав пошкодження задньої частини автомобіля, а автомобіль марки «BMW 530і», д.н.з. НОМЕР_1 отримав пошкодження: передньої частини автомобіля.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При обранні виду стягнення, суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Посвідчення водія не вилучалось.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя