ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 627/708/22 Головуючий 1 інстанції Бугаєнко І.В.
Провадження № 33/818/923/23 Суддя суду апеляційної інстанції Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який взяв захист своїх інтересів на себе, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову Краснокутського районного суду Харківської області від 22.02.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 22.02.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок). на користь держави.

З постанови Краснокутського районного суду Харківської області від 22.02.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 06.10.2022 року о 06 год. 55 хв. на автодорозі Валки-Пархомівка керував автомобілем MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом KRONE, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі КНП «Краснокутська ЦРЛ» відмовився у присутності свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Краснокутського районного суду Харківської області від 22.02.2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, винесеною з порушенням діючого законодавства і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Вказує, що з постанови Краснокутського районного суду Харківської області від 22.02.2023 року не зрозуміло в порушенні якого пункту ПДР України його звинувачують.

Пояснює, що він дійсно відмовився від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, оскільки з працівниками поліції відбувся конфлікт. В свою чергу ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду в медичному закладі, що було проігноровано співробітниками поліції. Разом з тим, йому не надавалось направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Наголошує, що поліцейські не роз`яснили його права та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Про обставини справи розповідає наступне. 06.10.2022 року о 06 год. 55 хв. він дійсно керував автомобілем MAN, д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом KRONE, д.н.з. НОМЕР_4 , на автодорозі Валки-Пархомівка, не справившись з керуванням, виїхав на узбіччя та допустив наїзд на перешкоду - стовп, пошкодження транспортного засобу були незначні, однак, оскільки автомобіль був застрахований, він одразу викликав працівників поліції, що необхідно було для подальшого страхового відшкодування. На його думку, така усвідомлена поведінка підтверджує те, що він не знаходився в стані алкогольного сп?яніння та розумів, що робив.

Після приїзду працівників поліції, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, однак ОСОБА_1 не погодився з обставинами справи, бо не перевищував швидкість руху, а дорожньо-транспортна пригода відбулася через погане дорожнє покриття та погодні умови, однак, на його пояснення працівники поліції взагалі не реагували.

Постановою Краснокутського районного суду м.Харкова від 06.12.2022 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (справа Ne627/573/22), однак у рішенні немає жодного слова про керування ним транспортним засобом з ознаками сп?яніння. Крім того, він наполягає на тому, що не залишив місце зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, а працівників поліції викликав особисто.

Просить звернути увагу на те, що його не відсторонювали від керування транспортним засобом відповідно до вимог ст.266 КУпАП. Таким чином, він продовжив свій рух на транспортному засобі.

На підставі вищевикладеного вказує, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи це тим, що справу в суді першої інстанції було розглянуто без його участі, порушивши вимоги ст. 248 КУпАП. На його думку, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що він 22.02.2023 р. знаходився за межами Харківської області про що повідомив секретаря судового засідання та просив відкласти розгляд справи, що було залишено без уваги. Про прийняття постанови Краснокутського районного суду Харківської області від 22.02.2023 року він дізнався лише 07.03.2023 р. після отримання копії рішення поштою, що підтверджується відміткою на конверті. Вже 14.03.2023 р. ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на зазначену постанову.

Повідомляє, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.03.2023 р. йому було відмовлено в поновленні процесуального строку та повернуто апеляційну скаргу, однак наголошує, що це не позбавляє його подальшої можливості відстоювати свої права.

Саме тому апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

У судове засідання з`явився ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Пояснив, що працює водієм та здійснює перевезення зернових культур, тому дуже мало спав, прокинувся о 3 годині ранку та одразу сів за кермо.

Не погоджується з обставинами справи стосовно дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, за словами ОСОБА_1 , він наїхав на стовп, бо задрімав, а не тому що був у стані алкогольного сп`яніння.

Основним аргументом правопорушника є те, що він не вживав алкогольних напоїв, лише випив дві банки енергетичного напою «Non Stop». Крім того, ОСОБА_1 вкотре наголосив, що наполягав на проходженні огляду в медичному закладі, однак поліцейські не взяли це до уваги.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 319597 від 06.10.2022 р., де в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив: «пив пиво, керував авто, від проходження на стан алкогольного сп`яніння відмовився, з протоколом згоден»;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких зазначено, що 05.10.2022 р., близько 15:00 він виїхав за кермом автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , з с.Яковлівка до с.Пархомівка, близько 17:00 год. завантажився зерном, після чого повернувся до с.Пархомівка, де залишився на ніч та вживав алкоголь, а саме: пиво в розмірі 1,5 л. Наступного дня, о 05:45 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем по вул.Євгена Лисенка в с.Пархомівка, не побачивши електроопору, яка стояла на лівому узбіччі, збив її та продовжив рух. Після чого, був зупинений працівниками поліції в с.Степанівка, які повідомили йому про те, що він скоїв ДТП та з місця пригоди зник. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, з порушенням згоден;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 06.10.2022 р., в яких зазначено, що близько 06:00 год. він вийшов з квартири на вулицю покурити. В цей час повз нього по вул.Євгена Лисенка проїхало два вантажних автомобіля (зерновоза). Проїжджаючи повз ОП «ОБ Пархомівський», вантажний автомобіль, що їхав позаду, допустив наїзд на електроопору, від чого пообривались електродроти. Водій вантажівки після наїзду на електроопору не зупинився та продовжив рух у напрямку смт.Краснокутськ. У зв`язку з тим, що обірвані електродроти були під напругою, свідок зателефонував до «Харківобленерго» та повідомив про дану подію;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , в яких зазначено, що близько 06:40 год. до нього зателефонував місцевий житель с.Пархомівка та повідомив про те, що по вул.Є.Лисенка, 10 (приміщення ДП «ДГ «Пархомівський») було збито електроопору. Свідок приїхавши на місце події, виявив, що дійсно електроопора лежала на землі, зі стовпів поруч звисали електродроти. Автомобіля, який скоїв наїзд на електроопору, на місці події не було. Після цього, свідок зателефонував до поліції. У ході перевірки даного повідомлення, поліцейськими було встановлено водія вантажного автомобіля, який причетний до ДТП. Ним виявися гр. ОСОБА_1 . Під час спілкування з гр. ОСОБА_1 його мова була невиразна та від нього було чутно різкий запах алкоголю. Крім того, свідок зазначає, що був присутнім при складанні протоколу на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, який від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі в КНП «Краснокутська ЦРЛ» відмовився у присутності свідка, при цьому пояснив, що напередодні вживав спиртні напої, а саме: пиво та горілку;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається відмова від проходження освідування за допомогою спеціального технічного засобу;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.10.2022 р., з якого вбачається, що огляд на стан сп`яніння не проводився;

- відеозапис з бодікамери поліцейського, який міститься на диску, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на відео він зізнався, що дійсно вживав алкогольні напої, а саме: пиво в кількості трьох пляшок та 100 гр. горілки.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши правопорушника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, приходить до висновку, щопостанову Краснокутського районного суду Харківської області від 22.02.2023 року потрібно залишити без змін, апеляційну скаргу необхіднозалишити без задоволення, виходячи з наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу на Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - «Інструкція»), якою повинні керуватися патрульні поліцейські у випадку виявлення у водія ознак сп`яніння.

Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.7 Розділу І цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Відповідно до п.3, 4, 15, 16, 17, 18, 22 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Апеляційний суд вважає за необхідне наголосити, що протокол за ч.1 ст.130 КУпАП може складатися також внаслідок відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, тремтіння пальців рук. З цього слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному в Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Більше того, ОСОБА_1 погодився з тим, що з його порожнини рота чутно різкий запах та зазначив, що напередодні вжив 3 пляшки пива і 100 гр. горілки.

Так, під час перегляду відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського в порядку підготовки до апеляційного розгляду, встановлено, що співробітник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте його поведінка давала підстави вважати, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Доводи ОСОБА_1 про те, що він наполягав на проходженні огляду в медичному закладі спростовуються його ж словами з відеозапису, там де останній навпаки прохав нікуди не їхати.

Крім того, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.10.2022 р. З нього вбачається, що огляд на стан сп`яніння не проводився. Таким чином, зауваження ОСОБА_1 про те, що направлення не видавалось, не приймаються до уваги апеляційним судом.

Працівники поліції, керуючись п.2.5 Правил дорожнього руху України мали процесуальні підстави для складання відповідного протоколу, в якому зафіксовано саме факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 319597 від 06.10.2022 р. вбачається, що ОСОБА_1 був з ним ознайомлений, тобто розумів, що притягається до адміністративної відповідальності та фактично визнав свою вину, надавши письмові пояснення.

В судовому засіданні 06.09.2023 р. ОСОБА_1 наполягав на тому, що не вживав алкогольні напої, не погодився з обставинами справи стосовно дорожньо-транспортної пригоди. Пояснив, що він наїхав на стовп, бо задрімав, а не тому що був у стані алкогольного сп`яніння. Проте не зміг пояснити чому в поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення він вказав: «пив пиво, керував авто, від проходження на стан алкогольного сп`яніння відмовився, з протоколом згоден», якщо насправді нічого не вживав.

Доводи апелянта про те, що він не погоджується з обставинами дорожньо-транспортної пригоди спростовуються відеозаписом з диску та не приймаються до уваги судом, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає постанову Краснокутського районного суду Харківської області від 22.02.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а не за ст.124 КУпАП.

Таким чином версію ОСОБА_1 щодо обставин справи, викладених ним в тому, що він не вживав алкогольні напої та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, суд сприймає як вигадану з метою уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями свідків.

Апеляційним судом було досліджено матеріали справи, у тому числі протокол про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що було залучено свідків. Крім того, в матеріалах справи є їхні пояснення, які, крім іншого, судом першої інстанції було взято до уваги.

З огляду на те, що факт керування транспортним засобом доведений та не спростований, то ОСОБА_1 , як водій, не мав підстав для відмови на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що способами, визначеними чинним законодавством, зокрема, звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, ОСОБА_1 не звертався. Внаслідок цього, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності та неупередженості дій працівників поліції.

Крім того, пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Поряд з цим, відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не знайшли свого підтвердження. Навпаки всі зібрані докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст.251 КУпАП.

Всі інші доводи правопорушника не знаходять свого підтвердження і спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.

Важливо наголосити, що низка рішень ЄСПЛ дійсно містить, розвиває та удосконалює підхід до обґрунтованості (вмотивованості) судових рішень.

До того ж, у пункті 34 рішення у справі «Шкіря проти України» (заява № 30850/11) ЄСПЛ повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватися виключно з огляду на обставини справи (див., наприклад, рішення у справах «Гарсія Руіз проти Іспанії» [ВП] (Garcia Ruiz v. Spain) [GC], заява № 30544/96, пункт 26, ЄСПЛ 1999-I, «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 25, від 18 липня 2006 року, «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява № 22750/02, пункти 42-47, від 15 листопада 2007року, та «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, пункти 18 і 19, від 07 жовтня 2010 року).

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, застосоване до ОСОБА_1 є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень і таким що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху та правильно притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності і його посилання на невідповідність висновків судді обставинам справи є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження судового рішення, задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений з поважних причин.

Постанову Краснокутського районного суду Харківської області від 22.02.2023 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило