Справа № 285/4575/23
провадження у справі 3/0285/3311/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 вересня 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Мозговий В.Б., розглянувши матеріали, що надійшли з Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 18.07.2023 року, о 18 год. 11 хв., в м. Звягель вул. Шолом Алейхема, ОСОБА_2 керував т/з АУДІ А6, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини та порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що відмовлявся лише проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі Драгер. При цьому в лікарні він пройшов огляд на стан сп`яніння шляхом здачі крові. Також зазначив, що працівники поліції його не зупиняли, а під`їхали до нього коли він стояв по вул. Шолом Алейхема м. Звягель.

Інспектор поліції Кобилянський В. Р. в судовому засіданні пояснив, що того дня вони перебували на чергування і знаходились на вул. Шолом Алейхема. До них підійшли громадяни та повідомили, що в магазині Каштан чоловік вживав спиртні напої, після чого сів за кермо транспортного засобу АУДІ темносинього кольору та поїхав.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що дійсно він знаходився у магазині Каштан, але пив лише квас, після чого керуючи автомобілем АУДІ поїхав на вул. Шолом Алейхема. Коли зупинився та вже стояв, до нього з увімкненими проблисковими маячками під`їхав патрульний поліцейський автомобіль.

Дослідивши адміністративний матеріал, вислухавши пояснення, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 18.07.2023 року, о 20 год. 40 хв. поліцейським СРПП Звягельського РВП було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №399453, відносно ОСОБА_2 за порушення останнім п.2.5 ПДР.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною першою та другою статті 62 Закону України «Про національну поліцію України» (далі - Закон) передбачено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 40 Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже вказаними положеннями закону встановлено право застосовувати засоби відеозапису при проведенні огляду водія на місці або його відмови від такого проведення, і лише в разі неможливості застосувати засоби відео фіксації, мають бути залучені свідки.

Встановлено, що спілкування працівників поліції та лікаря з ОСОБА_2 фіксувалося на засоби відео фіксації.

Підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду.

Разом з тим, форма відмови особою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння може бути виражена не тільки повідомленням нею про це, а також вчиненням інших дій, які свідчать про її відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №399453, а також з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, які згідно ст. 251 КУпАП являються доказами, вбачається, що водій ОСОБА_2 мав ознаки схожі на стан сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови).

Із переглянутого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу та погодився на проходження огляду в медичному закладі. З відеозапису, на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_2 в медичному закладі з лікарем, ОСОБА_2 також відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та наполягає на здачі крові (файл 6).

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція)

Згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Проведення огляду на стан сп1яніння в закладі охорони здоров1я та оформлення його результатів врегульовано розділом ІІІ Інструкції.

Відповідно до п.9 Розділу ІІІ використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно п.12 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Згідно п.13 розділу ІІІ Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Відповідно до п.14 розділу ІІІ якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Аналіз наведених пунктів Інструкції приводить до висновку, що кров, як біологічне середовище при лабораторному дослідженні може бути використано при огляді на стан сп`яніння лише у випадках неможливості провестилабораторного дослідження повітря, що видихається, сечі, слини, змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук та перебування особи у несвідомому стані в наслідок ДТП.

Отже, Інструкцією визначено, що кров для аналізів на алкоголь слід брати у виняткових випадках лише за медичними показаннями (наприклад, важкі травми, отруєння, тощо).

При цьому, Інструкція не надає права особі здійснювати вибір способу огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також з відео вбачається, що лікар не роз`яснюючи ОСОБА_2 порядок проходження огляду на стан сп`яніння, не з`ясовуючи у останнього причини відмови від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу, майже відразу, в порушення вимог Інструкції, приймає рішення про відібрання у ОСОБА_2 крові. (файл 6). При цьому на зауваження поліцейського , що це є порушенням, все одно порушуючи Інструкцію дає вказівку медпрацівнику відбирати кров.

Згідно п. 22 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, оцінюючи поведінку ОСОБА_2 під час оформлення поліцейськими адміністративних матеріалів (намагання уникнути огляду шляхом домовленостей з поліцейським), а також, що дії лікаря були з порушенням Інструкції, суд вважає, що всі дії ОСОБА_2 були направлені саме на ухилення від проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку.

За приписами статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Загальноприйнятою імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

Визнання недопустимими доказів, зібраних поліцейськими, лише з підстав невиконання формалізованих процедур (зупинка автомобіля на підставі повідомлення громадян), або допущення описок без усвідомлення їх мети і значення, а тільки тому, що вони існують, без встановлення факту порушення жодного з прав чи основоположних свобод особи яка притягається до адміністративної відповідальності, вказувало б лише надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм, що в свою чергу унеможливить досягнення мети адміністративного стягнення (ст. 23 КУпАП).

Під час розгляду справи, судом не було встановлено, що ті порушення на які посилається ОСОБА_2 (не керував, сидів в автомобілі), потягли за собою порушення його конвенційних або конституційних права, внаслідок чого зібрані докази могли б бути визнані недопустимими, а провадження в справі з формальних причин закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу, що право кожної людини на життя та безпеку може бути порушено, якщо водій керує транспортним засобом у стані сп`яніння. Крім того, керування автомобілем у стані сп`яніння є порушенням права на безпеку дорожнього руху та може призвести до серйозних наслідків для інших учасників дорожнього руху.

Встановлені судом обставини справи не викликають сумнівів, що ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативний вид адміністративного стягнення, суд не наділений законних підстав для врахування особи порушника, обтяжуючи та пом`якшуючи обставини, а також щодо незастосування такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 130 ч 1, 245, 283, 284 п 1, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя В.Б. Мозговий