ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2064/23 Справа № 201/7486/23 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Мороза Кирила Тарасовича на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Мороза К. Т.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 14.06.2023 о 01 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем Ауді, д/н НОМЕР_1 , в районі буд. № 13 по вул. Космічна в м. Дніпрі, після його зупинки на вимогу поліцейського, вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.10 є Правил дорожнього руху.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та його захисник, доводи яких є ідентичними за змістом, просять постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг посилаються на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідальність за цим законом настає у разі вживання особою, яка керувала транспортним засобом алкоголю, після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського. В той же час, в протоколі такі відомості не зазначені, не зазначено, що ОСОБА_1 було зупинено саме під час керування транспортним засобом. Зазначають, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і матеріалами справи не підтверджено, як працівники поліції встановили, що останній вживав віскі Джемесон 40 об.

Посилаються на відеозапис з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції і зазначають, що відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває біля автомобіля, не виходив з нього та неодноразово заперечував факт керування.

Крім того, у поліцейських були відсутні підстави, визначені в ст. 35 Закону України Про національну поліцію для нібито зупинки транспортного засобу, а також його не відсторонили від керування в порядку ч. 7 ст. 266 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні захисник та ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону з огляду на наступне.

Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 042491 від 14.06.2023 та в протоколі про адміністративне затримання серії АЗ № 057665 від 14.06.2023, які складені у відповідності до вимог ст. 256, 261, 264 КУпАП, зі змісту якого слідує, що 14.06.2023 о 01 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем Ауді, д/н НОМЕР_1 , в районі буд. № 13 по вул. Космічна в м. Дніпрі, після його зупинки на вимогу поліцейського, вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.10 є Правил дорожнього руху.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Позиція захисника та ОСОБА_1 зводиться до твердження, що у матеріалах справи відсутні докази керування останнім транспортним засобом, оскільки цей факт не підтверджується відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції.

З такими твердженнями захисту суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки КУпАП не встановлює вимог, що ця обставина (керування транспортним засобом) встановлюється тільки відеозаписом або іншими певними засобами доказування. Апеляційний суд зауважує, що факт керування може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП.

Факт керування транспортним засобом за обставин, викладених у рішенні суду, підтверджується поясненнями самого ОСОБА_1 , який під відеозапис на боді-камери працівників поліції, підтвердив, що він їхав за кермом (файл export-l13kq час запису з 0:00:00 0:07:00). На даному відрізку відеозапису ОСОБА_1 пояснює працівникам поліції, що у зв`язку зі сваркою з своє дівчиною він поїхав на заправку ОККО де придбав пляшку віскі і за декілька хвилин до його зупинки працівниками поліції вживав залпом алкоголь. Після того, як він дізнався, що його зупинили поліцейські патрульної поліції спеціального призначення групи ТОР, він взяв пляшку з віскі Джемесон та почав вживати перед працівниками поліції, змінив свої пояснення та мотивував тим, що вони взагалі не мали повноважень його зупиняти.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, а автомобіль знаходився в нерухомому стані (був припаркований), окрім пояснень самого ОСОБА_1 , спростовуються і обстановкою на місці його зупинки, а саме ОСОБА_1 знаходився біля автомобіля зі сторони місця водія, автомобіль був заведений, з увімкненим ближнім світлом фар та з увімкненою сигналом аварійної зупинки.

Відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає, зокрема за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Диспозиція вказаної окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудним відеореєстраторів працівників поліції.

Визначення терміну керування транспортним засобом наведено, зокрема в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись, а в даному випадку, після зупинки транспортного засобу та вживання алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Як слідує з відеозапису ОСОБА_1 пояснює, що він вживав віскі, марку алкогольного напою віскі Джемесон та факт його вживання також зафіксовано вказаним відеозаписом (файл export-l13kq час запису з 0:05:00 0:06:10).

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з Додатком до Закону України "Про Митний тариф України" від 19 жовтня 2022 року № 2697-IX, МИТНИЙ ТАРИФ УКРАЇНИ (Групи 01-49) під кодом товарної позиції 2208 Групи 22 віскі усіх видів віднесено до алкогольних напоїв.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про не доведеність вживання ним алкогольного напою після зупинки транспортного засобу. Для висновку, що віскі є алкогольним напоєм немає необхідності в застосуванні спеціальних знань та проведення відповідних експертиз.

Відхиляє апеляційний суд і доводи захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу в розумінні ст. 35 Закону України Про національну поліції, оскільки вони є суперечливими, оскільки позиція ОСОБА_1 та захисника зводилась до того, що він взагалі не керував транспортним засобом. Крім того, у даній справі встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в період дії комендатської години, а відповідно до положень Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2020 р. № 573, забороняється перебувати на вулиці та громадських місцях під час комендантської години (крім осіб, яким надано таке право, що засвідчується перепусткою або осіб, які мають відповідне посвідчення). Патрулі мають право, зокрема: затримувати та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції осіб, які вчинили або вчиняють правопорушення; застосовувати заходи фізичного впливу, зброю і спеціальні засоби; перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Крім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України Про національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування;

Відповідно до Розпорядження начальника обласної військової адміністрації від 24.06.2022 № 361/0/527-22 на території міста Дніпра запроваджено комендантську годину з 00:00 до 05:00 починаючи з 25 червня 2022 року.

Твердження захисника про порушення працівниками поліції вимог ч. 7 ст. 266 КУпАП, а саме не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, апеляційний суд вважає неприйнятними, оскільки як слідує матеріалів справи (відеозапису), ОСОБА_1 був затриманим, відповідно і відсторонений від керування, в подальшому була викликана слідчо-оперативна група та проводились слідчі дії.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та його захисника зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення та власної оцінкою доказів справи, які вони тлумачать на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозаписів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Мороза Кирила Тарасовича залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун