Справа№464/3889/23
пр.№ 3/464/1617/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2023 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , начальник ВКГ Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, м.Львів, пр.Червоної Калини, 66, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.140 КУАП,

у с т а н о в и л а:

У провадженні суду знаходиться наведена справа.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 453980, складеним 31 травня 2023 року Управлінням патрульної поліції у Львівській області ДПП, ОСОБА_1 06 квітня 2023 року о 20.30 год, обіймаючи посаду начальника ВКГ Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради та будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо ліквідації ями (вибоїна) розміром 1,1х04,х0,20 м на проїзній частині вулиці, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля марки «Вольво» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , чим завдав матеріальних збитків. Зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.5.3 ДСТУ 3587-22, п.1.5 ПДР України, ч.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч.4 ст.140 КУАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи у суді згідно із письмовим запереченням свою провину заперечив за відсутності порушення законодавства в сфері про дорожнього руху встановлення знаку «Вибоїна» з табличкою 7.2.1 Просить провадження у справі закрити.

У суді потерпілий стверджує, що експлуатаційний стан ділянки на місці пригоди не відповідає вимогам, а відповідні дорожні знаки установлені з порушенням закону, вважає, що у справі наявні належні докази вчинення правопорушення. На запитання судді ствердив, що більше 50 м від місця події ділянка дороги не обстежувалась, встановлений дорожній знак він, ймовірно, не побачив через фуру, яка перекрила йому огляд, а вибоїну через залиття її дощем.

Розглянувши справу та дослідивши докази за правилами ст.252 КУАП, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 140 ч.4 КУАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху ч.1 ст.140 КУАП.

Наведене свідчить, що об`єктивна сторона правопорушення полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

За положеннями ч.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху.

Як регламентовано п.11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 р. № 198 (із змінами та доповненнями), власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів, зобов`язані постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП дорожньо-транспортна пригода 06 квітня 2023 року відбулась по вул.Пасічна, 144а за наявності на проїзній частині дороги ями (вибоїни).

ОСОБА_1 ствердив, що на вказаній ділянці дороги з весни 2017 року встановлений дорожній знак 1.12 «Вибоїна» з табличкою 7.2.1 «Зона дії» - 2 км, передбачені Правилами дорожнього руху України, у підтвердження чого долучив до справи:

акт обстеження наявності дорожнього знаку на перехресті вул.Пасічна-Дж.Вашингтона від 03 липня 2023 року з фотофіксацією, згідно з яким комісією виявлено, що такий встановлено на замовлення Сихівської районної адміністрації в 2017 року відповідно до акта-приймання-виконання будівельних робіт № 01/05 за травень від 24 травня 2017 року;

акта-приймання-виконання будівельних робіт № 01/05 за травень від 24 травня 2017 року;

довідка про вартість виконаних робіт та витрати за травень 2017 року від 24 травня 2017 року;

перелік плоских дорожніх знаків, встановлених у Сихівському районі м.Львова, у квітні 2017 року.

Перелічені письмові докази є взаємопов`язаними та логічними, у сукупності є достатніми для висновку про вжиття заходів щодо попередження щодо перешкоди для руху шляхом встановлення попереджувального знаку із визначенням зони дії такого.

Підстав сумніватися в достовірності доказів немає, а потерпілим таких обставин не доведено.

Суддя критично оцінює долучений до протоколу про адміністративне правопорушення акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 06 квітня 2023 року, виходячи з такого.

Приписами п.11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони унормовано, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів, зобов`язані разом з уповноваженим підрозділом Національної поліції брати участь в огляді місць дорожньо-транспортних пригод для визначення дорожніх умов, за яких вони сталися, та усувати виявлені недоліки.

Як убачається із акта обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, такий складено у відсутності представника Сихівської районної адміністрації, відповідне повідомлення чи виклик у матеріалах справи відсутні.

До того ж допитана свідок ОСОБА_3 , поліцейський УПП у Львівській області, якою складався згаданий акт, судді ствердила, що Сихівська районна адміністрація не повідомлялася про ДТП та про складення акта щодо обстеження ділянки дороги у зв`язку з цією подією. Причини бездіяльності щодо неповідомлення про подію, яка безпосередньо вплинула на права та обов`язки Сихівської районної адміністрації, поліцейський у суді пояснити не змогла.

Окрім цього, як поліцейська ОСОБА_3 , так і потерпілий запевнили, що обстеження дороги та виявлення дорожніх знаків відбувалось тільки в радіусі 50 м від місця пригоди.

Зважаючи на викладене, суддя не приймає в якості належного доказу акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч.2 ст.251 КУАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вищевикладене свідчить про те, що поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 , що стосуються безпеки дорожнього руху, жодним чином не підтверджені. Позиція ОСОБА_1 є цілком обґрунтованою та слушною.

Натомість позиція потерпілого не ґрунтуються на наведених вище об`єктивних доказах та зводяться до власного суб`єктивного бачення як обставин справи, так і вимог чинного законодавства.

Окремо суддя акцентує увагу на імперативні приписи п.2.5 Правил дорожнього руху України, за якими для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

ОСОБА_2 , керуючи автомобілем, повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, у тому числі і за дорожніми знаками, які розміщуються зовні, і при необхідності прийняти необхідні міри до безпечного керування. Водій, керуючи транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, зобов`язаний згідно Правил дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил (п.1.3).

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 759/9790/16-а (постанова від 13 червня 2018 року), а за змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Вищевикладене свідчить про те, що поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відомості та докази, які б спростовували даний висновок судді та доводили протилежне, відсутні.

З урахуванням наведеного суддя за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приймаючи до уваги загальний правовий принцип, закріплений у ст.62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність переконливих доказів вини, дійшов висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушення в галузі шляхового господарства.

Установлені обставини справи свідчать, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.4 ст.140 КУАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУАП,

п о с т а н о в и л а:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.140 КУАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО