Справа № 585/2478/23
Номер провадження 3/585/881/23
П О С ТА Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 року суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Ганна Олександрівна, за участю особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Наумової І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали об`єднаної справи, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м.Ромни, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 не працюючого, студент 4 курсу СумДУ, не є особою, звільненою від сплати судового збору,

за порушення ч.1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У протоколі серії ААД №006043 від 06.06.2023 року зазначено, що 06 червня 2023 року, о 23 годині 02 хвилин по вул.Полтавській у м.Ромни, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Опель», державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги працівника поліції про зупинення транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, у протоколі серії ААД №006042 від 06.06.2023 року зазначено, що 06 червня 2023 року, о 23 годині 02 хвилин по вул.Полтавській у м.Ромни, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Опель», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поводив себе неадекватно. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, що було зафіксовано на нагрудну бодікамеру М52, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 05.09.2023 року вказані справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 та ч.1 ст. 122-2 КУпАП було об`єднано в одне провадження згідно вимог ст. 36 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні категорично заперечив свою винуватість у інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях та надав суду пояснення про наступне. Так, дійсно, 06.06.23 р. він вдень керував належним йому автомобілем, розвозив гостей із весілля брата по домівках, алкоголю не вживав. Близько 22:00 год. привіз до будинку по 1-му пров. Свободи у м.Ромни двоюрідного брата та ще декілька гостей, припаркував автомобіль у дворі будинку. Оскільки він залишався на ночівлю у брата, то він вжив трохи горілки у компанії, яка продовжувала святкування вдома. Після 23:00 він вийшов до авто, забрав зарядку та сумочку з документами, двигун автомобіля не заводив та сідати за кермо наміру не мав. При виході з автомобіля його було засліплено фарами та на нього побігли якісь люди, тому він злякався і почав від них утікати. За двором його повалили на землю, притисли, і тільки тоді він побачив, що його переслідували поліцейські, які поводили себе грубо, кричали що будуть стріляти. На гамір у дворі вибіг його брат та інші гості, почали знімати поведінку поліцейських і тільки тоді вони стали поводити себе ввічливо. На запитання чого його затримали, поліцейські повідомили, що він порушив комендантську годину, утікав від поліцейських на автомобілі, а також керував авто у стані сп`яніння. Такі обставини він категорично заперечував, намагався пояснити, що він тільки забирав речі із авто, однак його ніхто не слухав. При цьому на прохання пред`явити докази його керування автомобілем поліцейські відмовили, сказавши, що таке відео нададуть тільки суду до справи. На пропозицію поліцейського продути алкотестер він відмовився, оскільки автомобілем не керував, до медичного закладу проїхати для освідування йому не пропонували, належним чином права не роз`яснювали, копію протоколу не вручали, а тому йому довелось самостійно її отримувати у відділку.

У судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які, кожен окремо, надали суду показання про те, що ОСОБА_1 06.06.23 р. привіз їх додому по 1-му пров. Свободи у м.Ромни близько 22:00 год., припаркував автомобіль у дворі, та, оскільки був запрошений на ночівлю, вжив у компанії алкоголь, за кермом до цього був тверезий. Після 23:00 ОСОБА_4 вийшов у двір до машини забрати якісь речі, а за декілька хвилин почули крики у дворі, вийшли та побачили, що ОСОБА_4 лежить притиснутим до землі поліцейським. Почали знімати цю подію на камеру та намагались з`ясувати, які до ОСОБА_4 претензії у поліцейських, однак їх ігнорували, не звертали уваги на їх пояснення, що ОСОБА_4 вийшов з квартири до авто, а з 22 години був із ними вдома. ОСОБА_1 сказали, що він керував автомобілем у стані сп`яніння, що він категорично заперечував, однак поліцейські докази його перебування за кермом не надавали, лише казали, що вони є. ніяких документів ОСОБА_1 на місці не вручали, хоча він повідомив, де буде перебувати, номер квартири, а пізніше він у відділку поліції дізнався, що на нього склали протоколи.

Су, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, згідно ч.1 ст. 122-2 КУпАП, відповідальність особи має наставати за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу

Так, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність водія настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім іншого, згідно ч.1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється, окрім іншого, керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, на обґрунтування існування обставин, що підтверджують винуватість особи у вчиненні адміністративних правопорушень 06.06.2023 року, до матеріалів об`єднаної справи долучено рапорт та його копію працівника поліції за вказану дату та 2 диски із відеозаписами, на яких містяться 2 відеозаписи із автомобільного реєстратора патрульного автомобіля та 3 відеозаписи бодікамери поліцейського, які тотожні .

При цьому судом наголошується на тому, що у постанові ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 зазначено, що за нормами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд критично ставиться до рапорту працівника поліції від 06.06.2023 р., який додани до протоколів у оригіналі та копії, оскільки він не може бути визнаний доказом підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення. Так, за своїм змістом рапорт є внутрішнім документом звітування підлеглої особи керівнику (у даному випадку-інспектора СРПП Роменського РВП до т.в.о. начальника роменського РВП) та не може слугувати доказом по справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем, складається у вільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації, у зв`язку із чим, не може бути доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

Оцінюючи у якості доказів вчинення особою адміністративних правопорушень за ч.1 ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП долучені до матеріалів об`єднаної справи відеозаписи. Суд приходить до наступного висновку.

Так, дослідивши 2 відеозаписи із автомобільного реєстратора патрульного автомобіля судом встановлено, що на них зафіксовано наступні події: здійснення патрулем поліції нагляду за дорожнім рухом у темну пору доби, без вуличного освітлення; проїзд без зупинення транспортного засобу типу легкового автомобіля, без достатніх ідентифікуючих ознак, повз ділянку патрулювання дорожнього руху; рух патрульного автомобіля із увімкненим дальнім світлом фар по м.Ромни, без візуальних ознак переслідування транспортного засобу (увімкнення проблискових маячків); заїзд патрульного автомобіля у двір житлового будинку та увімкнення проблискових маячків, після чого виявлення світлом фар особи ( ОСОБА_1 ), який виходить із водійського місця автомобіля д/н НОМЕР_1 , який знаходиться у нерухомому стані.

Однак, піддаючи аналізу у своїй сукупності відомості з відеозаписів, що наведено вище, суд приходить до висновку, що ними не підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Опель», державний номер НОМЕР_1 , 06.06.23 о 23:02 год. по вул. Полтавський у м.Ромни, та не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, оскільки загалом даних про керування ОСОБА_1 будь-яким автомобілем, зокрема і з д/н НОМЕР_1 , подання поліцейським вимоги про зупинку автомобілю із д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , переслідування патрульним автомобілем транспортного засобу із д/н НОМЕР_1 тощо такі відеозаписи не містять, а саме по собі перебування власника транспортного засобу на місці водія, без інших ознак приведення автомобіля у рухомий стан, не доводить факт керування транспортним засобом.

При цьому, визначення терміну "керуванняя транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

За іншими трьома відеозаписами з бодікамери поліцейського вбачається, що у ході спілкування із поліцейськими ОСОБА_1 категорично заперечує керування транспортним засобом, та, відповідно, відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із тим, що він не є водієм транспортного засобу. На відео також зафіксовано особи свідків, яких було допитано у судовому засіданні, які у ході спілкування із поліцейськими вказують на те, що ОСОБА_1 перебував у квартирі брата ОСОБА_2 і автомобілем не керував, звертаються із проханням надати доказ керування ОСОБА_4 автомобілем тощо, у той же час поліцейським вголос здійснюється оголошення прав особі за ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП і надається пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння шляхом продування алкотестера, однак загалом процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не роз`яснюється (щодо права пройти такий огляд у медичному закладі), будь-який протокол у присутності особи не складається та не вручається під підпис.

У своїй сукупності такі відомості, що отримані із досліджених відеозаписів бодікамери поліцейського свідчать про недотримання уповноваженою особою (поліцейським) процедури документування адміністративного правопорушення, що, у даному випадку, загалом виключає винність особи у вчиненні адміністративних правопорушень, які йому ставляться у вину, та така обставина не потребує окремого доказування чи спростування. Оскільки інших доказів, аніж пртоколи про адміністративне правопорушення та відеозаписи матеріали справ не містять.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Враховуючи викладене вище та приймаючи остаточне рішення у справі, враховується, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Так, згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачить на її користь.

За таких обставин, суд приходить до висновку про сумнівний характер наявності протиправних дій ОСОБА_1 , а всі сумніви відповідно до правил ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності, і таким чином ця справа про притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, зважаючи на допущені порушення адміністративної процедури документування такого правопорушення та відсутність достатніх доказів на підтвердження позиції автора протоколу.

Судовий збір, у зв`язку із закриттям провадження у справі, з винної особи стягненню не підлягає.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 122-2, 130, 247, 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у об`єднаній справі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Роменського Г.О.Цвєлодуб

міськрайонного суду