ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/320/23 Номер провадження 33/814/1218/23Головуючий у 1-й інстанції Богомолова Л.В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем Іваниною А.В., за участі адвоката Антонової В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з внесеними доповненнями на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого РТЦК АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Згідно постанови судді, 22.01.2023 року о 20 годині 47 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем MERSEDES BENZ ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 в с. Терешки по вул. Робітнича,15 Полтавського району Полтавської області, будучи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №39 від 22.01.2023 року. Від керування транспортним засобом був відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу. Проводилась відео фіксація. Своїми діями порушив п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді про притягнення його до відповідальності за порушення ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що на день складання протоколу про адміністративне правопорушення він, як військовослужбовець, а саме водій роти охорони четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на військовій службі та виконував службові обов`язки за призначенням, у зв`язку з чим вказане у протоколі діяння мало б кваліфікуватись за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та мав би бути складений командиром військової частини, а не працівником патрульної поліції.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши адвоката Антонову В.М. в підтримку апеляційної скарги, яка не заперечувала щодо проведення апеляційного перегляду справи без участі ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП дотримався не в повній мірі та не з`ясував всі фактичні обставини, які мають правове значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи останнього виним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції взяв до уваги в якості належних та допустимих доказів - протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, висновок лікаря-нарколога від 22.01.2023 року, запис з бодікамери працівника поліції.

Між тим, поза увагою суду залишились обставини, які мають правове значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно витягу з наказу начальника Полтавського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 27 квітня 2022 року №95 рядового запасу ОСОБА_1 призначено водієм четвертого взводу роти охорони четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 з 27 квітня 2022 року.

Крім того, рядовий ОСОБА_1 проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою начальника Полтавського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 13 вересня 2022 року №7/812.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Тобто, правопорушення вчинене військовослужбовцем тягне за собою адміністративну відповідальність, визначену главою 13-Б (військові адміністративні правопорушення) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, протокол про військове адміністративне правопорушення складається уповноваженою особою - командиром (начальником) військової частини, командиром підрозділу, який уповноважений на те командиром (начальником) військової частини; уповноваженою посадовою особою органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків) протягом 3-х діб з моменту встановлення даних, які підтверджують факт вчинення військовослужбовцем такого правопорушення.

В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 був складений саме працівниками поліції.

Однак, як вбачається з доданих адвокатом документів, ОСОБА_1 , як військовослужбовець, проходить військову службу, що в розумінні ст. 24 вищевказаного Закону свідчить про його статус військовослужбовця, який виконує обов`язки військової служби, а отже на нього розповсюджуються положення ст. 173-20 Глави 13Б «Військові адміністративні правопорушення».

Таким чином, враховуючи статус суб`єкта відповідальності, скоєне правопорушення не підлягає правому регулюванню за правилами глави 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» КУпАП, на підставі якої працівниками поліції був складений адміністративний протокол за порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.9 правил дорожнього руху.

За змістом ч. 1 ст. 172-20 КУпАП виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння тягнуть за собою накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до п`яти діб.

Зважаючи, що у відповідності до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби та враховуючи норми ч. 1 ст. 172-20 КУпАП щодо притягнення до відповідальності військовослужбовця за виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, рядовий ОСОБА_1 підлягав притягненню до відповідальності саме за ст. 172-20 КУпАП на підставі протоколу про військове адміністративне правопорушення, який мав складатись командиром (начальником) військової частини чи іншою уповноваженою особою.

Враховуючи, що на даний час адміністративний протокол з підстав, визначених ст. 172-20 КУпАП в передбаченому законом порядку стосовно ОСОБА_1 складений не був, а протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо нього як спеціального суб`єкта відповідальності складений працівниками поліції, провадження по справі підлягає закриттю в силу п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

За вказаних обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження по справі.

З огляду на викладене та оцінюючи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вище зазначеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з внесеними доповненнями задовольнити.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Постановити нову постанову, якою закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, з підстав визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко