Справа № 183/5949/23
№ 3/183/4327/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Олійник А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з в/ч НОМЕР_1 МОУ відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу А 0891 №2, 01.05.2023 в умовах дії особливого періоду під час воєнного стану, о 17 годині 00 хвилин військовослужбовець військової служби за контрактом командир взводу охорони капітан ОСОБА_1 , перебуваючи на території табірного збору військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, при направленні для проходження огляду на стан сп`яніння капітан ОСОБА_1 відмовився від огляду, про що складено Акт фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Кокарєв А.П. повідомив, що він та ОСОБА_1 із протоколом та інкримінованим адміністративним правопорушенням не згодні з наступних підстав: 1) Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із грубими порушеннями процедури, визначеної чинним законодавством України (без надання можливості пройти огляд у медичному закладі, без проведення відеофіксації, наявні сумніви щодо неупередженості свідків). 2) Факт відмови від пояснень та підписання протоколу не зафіксований за допомогою свідків, які в той самий час надали свідчення про винуватість ОСОБА_1 .

Перш за все, на переконання сторони захисту протокол складений із грубим порушенням процесуальних норм, а саме: єдиним нормативним актом в Україні, який регулює порядок проходження огляду на факт встановлення перебування в стані алкогольного сп`яніння, є Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрована в МЮ України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція № 1452/735). Як вбачається з положень п.1 р.2 Інструкції № 1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

При фіксації начебто факту відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння у якості свідків залучені особи, які в силу положень закону не є належними свідками, в розумінні положень Інструкції, оскільки щодо їх неупередженості є сумніви, так як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співслужбовцями ОСОБА_1 , із якими склалися свого роду неприязні стосунки на особистісному рівні.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння, окрім доказів упереджених свідків до суду не надано. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що начебто ОСОБА_1 виконував службові обов?язки у стані алкогольного сп?яніння, проте окрім показань неналежних та упереджених свідків жодних інших доказів до матеріалів справи надано не було. При цьому, в наданих до суду матеріалах відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння, а лише вимагав дотримання встановленої процедури та проведення огляду в медичному закладі задля забезпечення достовірності результатів такого огляду, проте йому було відмовлено у цьому, а його твердження сприйняті як відмова від проходження огляду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к вказав, що для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Дослідивши обставини справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не доведена та не підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст.266-4 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

При цьому, суд вважає, що порядок проведення огляду відносно ОСОБА_1 було порушено, оскільки Акт фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду від 01.05.2023 року складено заступником командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , заступником начальника штабу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , старшим помічником начальника штабу з кадрів в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 , однак вищезазначена норма КУпАП вимагає участі у відповідному огляді саме командира військової частини, а не його заступника.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявні бланки отримання пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при цьому відсутні пояснення свідка ОСОБА_4 , який брав участь у складенні акту фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є , серед іншого, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом , забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається на підставі протоколу про адміністративне правопорушення і лише в межах визначеного у ньому обсягу (обвинувачення) встановлених і зазначених у протоколі обставин та кваліфікації дій особи. Суд зауважує, що не має права самостійно збирати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що порушення з боку ОСОБА_1 не підтверджується матеріалами справи, порядок проведення огляду на стан сп`яніння проведено не уповноваженою посадовою особою, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП на думку суду є недоведеним, а тому провадження у справі за даною статтею підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.На підставі викладеного та керуючись ст. 278, 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої її винесено до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олійник А.В.