ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія ч.6 ст. 470 МК України
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду міста Харкова від 20 листопада 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду міста Харкова від 20 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 6 ст. 470 МК України, та призначено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 170 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Цією постановою гр. ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 27 вересня 2018 року о 01 год. 05 хв. ним було ввезено на митну територію України через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення Юнаківка - Суджа митного поста Юнаківка Сумської митниці ДФС транспортний засіб особистого користування OPEL ZAFIRA , реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - Республіка Литва), VIN-код НОМЕР_2 в митному режимі транзит із встановленим терміном вивезення до 07.10.2018 включно.

Згідно з вимогами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень встановлено 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). Проте, у визначений строк до 07.10.2018 року вказаний транспортний засіб не був вивезений за межі митної території України.

У визначений термін громадянин України ОСОБА_1 до сектору оперативного реагування (м.Суми) управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил, не з`явився, документів, що підтверджують факт вивезення транспортного засобу, аварії або настання дії обставин непереборної сили, не надав; вищевказаний автомобіль у встановлений статтею 95 Митного кодексу України не вивезено.

Таким чином, в діях гр-на ОСОБА_1 було виявлено ознаки порушення митних правил, передбачених ч.6 ст. 470 МК України, а саме перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки транспортного засобу особистого користування більше, ніж на тридцять діб.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просив змінити постанову судді Київського районного суду міста Харкова від 20 листопада 2023 року, виклавши її у новій редакції: «Визнати винуватим ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , в порушенні митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України в редакції від 04.10.2018 року, та призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 8 500,00 (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що на момент порушення ним строків, визначених ст.95 МК України, а саме 08.10.2018 року, мала бути застосована норма, яка діяла в момент вчинення ним правопорушення, а саме ч.3 ст.470 МК України в редакції МК від 04.10.2018 року.

Посилається також на те, що висновки суду про те, що «оскільки протокол про порушення митних правил №0528/80700/20 було складено 02.04.2020 року, то суд вірно застосував норму закону, а саме ч.6 ст.470 МК України, яка діяла в день складання протоколу про порушення митних правил», є невірними, оскільки моментом вчинення ним правопорушення є наступний день, який за закінченням строку визначеного ст.95 МК України, а протокол про порушення митних правил є лише процесуальним документом, який фіксує правопорушення.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що 27.03.2021 року він дізнався, що його банківський рахунок заблоковано. 29.03.2021 року звернувся до найближчого відділення «ПриватБанк», де з`ясував, що підставою для блокування було рішення суду, але якого не повідомили.

08.04.2021 року засобами поштового зв`язку він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64393633 від 08.02.2021 року, з якої дізнався, що причиною блокування рахунку стала постанова Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2020 року по справі №953/15108/20. Після цього звернувся до Новоград-Волинського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги за консультацією.

Також стверджує, що оскільки він з 17.09.2020 року зареєстрований та проживає з іншою адресою, ніж та, яку вказано в судовому рішенні, то він не знав не міг знати про розгляд цієї справи, жодних повісток не отримував.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 27 вересня 2018 року о 01 год. 05 хв. ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення Юнаківка - Суджа митного поста Юнаківка Сумської митниці ДФС транспортний засіб особистого користування OPEL ZAFIRA , реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - Республіка Литва), VIN-код НОМЕР_2 в митному режимі транзит із встановленим терміном вивезення до 07.10.2018 включно.

Згідно з вимогами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень встановлено 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). Проте, у визначений строк до 07.10.2018 року вказаний транспортний засіб не був вивезений за межі митної території України.

У визначений термін громадянин України ОСОБА_1 до сектору оперативного реагування (м.Суми) управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил, не з`явився, документів, що підтверджують факт вивезення транспортного засобу, аварії або настання дії обставин непереборної сили, не надав; вищевказаний автомобіль у встановлений статтею 95 Митного кодексу України не вивезено.

Таким чином, в діях гр-на ОСОБА_1 було виявлено ознаки порушення митних правил, передбачених ч.6 ст. 470 МК України, а саме перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки транспортного засобу особистого користування більше, ніж на тридцять діб.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про порушення митних правил № 0528/80700/20 від 02.04.2020 р., доповідною запискою головного державного інспектору сектору оперативного реагування (у м. Суми) управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Слобожанської митниці Держмитслужби Венець О.М. №551/7.14-20-02 від 03.04.2020, витягом з АСМО Інспектор.

Враховуючи те, що факт перевищення ОСОБА_1 встановленого ст. 95 МК України строку доставки транспортного засобу особистого користування більше, ніж на тридцять діб, встановлено належними та допустимим доказами і не заперечується самим ОСОБА_1 , суд в даній частині оскаржуване рішення не переглядає.

Однак, із висновками суду щодо того, що «оскільки протокол про порушення митних правил №0528/80700/20 було складено 02.04.2020 року, то суд вірно застосував норму закону, а саме ч.6 ст.470 МК України, яка діяла в день складання протоколу про порушення митних правил», апеляційний суд не може погодитися, зважаючи на наступне.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слугувало порушення ним встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу особистого користування більше ніж на тридцять діб. У зв`язку з чим, суд першої інстанції застосував до нього санкцію, яка визначена в ч.6 ст.470 МК України.

Ст.470 МК України було доповнено частиною 6 на підставі Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» №2612-VIII від 08.11.2018 року.

Пунктом 1 Перехідних положень Закону №2612-VIII визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу І та підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ цього закону, які набирають чинності через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Згідно з відомостями, які містяться на офіційному сайті Верховної Рада України публікація Закону №2612-VIII відбулася в офіційній газеті Верховної Ради України «Голос України» 24.11.2018 року (випуск №223).

Оскільки доповнення статті 470 МК України частиною 6 передбачалося пунктом 8 розділу І Закону №2612-VIII, то відповідно до пункту 1 Перехідних положень, дана норма набрала чинності через 180 днів після 24.11.2018 року а саме з 24.05.2019 року.

Відтак, на день вчинення ОСОБА_1 порушення термінів визначених ст.95 МК України, тобто 08.10.2018 року (одинадцятий день строку перебування на митній території України в режимі транзиту), ст.470 МК України в редакції від 04.10.2018 року містила в собі три частини і максимальна санкція за порушення строків, визначених ст.95 МК України була встановлена в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 8500,00 грн.

Згідно із ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно із ч.3 ст.3 МК України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції під час розгляду даної справи не врахував положення вказаних вище норм, і помилково наклав на ОСОБА_1 стягнення в розмірі 170000,00 грн, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова підлягає зміні у відповідній частині.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду міста Харкова від 20 листопада 2020 року змінити, виклавши перший абзац її резолютивної частини в наступній редакції: «Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , в порушенні митних правил, передбачених ч.6 ст.470 МК України та призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 8 500,00 (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

В іншій частині судді Київського районного суду міста Харкова від 20 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин