ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/507/23 Справа № 707/2191/23 Категорія: ст.173 КУпАП Головуючий у І інстанції Суходольський О.М. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю ОСОБА_1 та його представника адвоката Гончара С.М., ОСОБА_2 та її представника - адвоката Слободянюка А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 24 липня 2023 року, щодо ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 24 липня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого оператором в СТОВ «Колос»,

закрито провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №837527 від 05.07.2023 у ньому вказано, що ОСОБА_1 17.06.2023 року близько 20 години 30 хвилин, за адресою: с. Леськи, Черкаського району Черкаської області, вул. Центральна, 1, біля кафе «Клюбнічка», пошкодив автомобіль «Honda», який належить ОСОБА_2 , чим заподіяв матеріальну шкоду.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 24 липня 2023 року про закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, та направити вказану справу на новий розгляд до Черкаського районного суду Черкаської області.

Апеляційні вимоги обгрунтувала тим, що суддя при розгляді справи допустив порушення вимог ст.ст.252, 280 КУпАП, зокрема не прийняв мір до повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, дослідження всіх доказів, в результаті чого залишились недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для повного, всебічого та об`єктивного розгляду справи та ухвалення законного, обгрунтованого та справедливого судового рішення.

Апелянт зауважує, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки наявним в матеріалах справи її письмовим поясненням в яких вона вказувала про появу подряпин на автомобілі. Те, що подряпини машині міг нанести ОСОБА_1 , оскільки вона знаходиться з ним у неприязних стосунках, і в день вчинення адміністративного правопорушення він перебував в стані алкогольного сп`яніння та підходив до автомобіля «Honda», на який опирався з боку передньої лівої частини. Наголошує, що з відеозапису камер спостереження встановлено чітко, що автомобіль не мав жодних пошкоджень, а пошкодження і подряпини виникли після підходу до нього ОСОБА_1 .

Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення містяться відомості про понятих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та наявні їх підписи, проте під час розгляду справи їх не було викликано до суду першої інстанції та допитано в якості свідків, що свідчить про неповноту, однобічність та необ`єктивність проведених досліджень судом.

Наголошує, що розгляд справи відбувся без її участі, вона навіть не викликалася в судове засідання, що позбавило її реалізувати свої процесуальні права, та призвело до порушення її законного права на захист.

Вважає, що суд не належно мотивував оскаржувану постанову, та надав вибіркову оцінку частині доказам, без перевірки інших, а тому така постанова суду має бути скасована.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, оскільки суд розглянув справу без її участі, про наявність оскаржуваної постанови вона дізналася лише 07.08.2023 після телефонного дзвінка від працівників Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, які і повідомили про судове рішення. Повний текст судового рішення вона отримала 07.08.2023.

Заслухавши думку ОСОБА_2 та її представника адвоката Слободянюка А.І., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку ОСОБА_1 та його представника адвоката Гончара С.М., які заперечили проти апеляційної скарги та просили залишити постанову суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню, а в задоволені апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, та вбачає необхідним його поновити.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.

Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки в ході апеляційного перегляду справи не встановлено обставин, які б спростовували вказані висновки суду.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №837527 від 05.07.2023 ОСОБА_1 17.06.2023 року близько 20 години 30 хвилин, за адресою: с. Леськи, Черкаського району Черкаської області, вул. Центральна, 1, біля кафе «Клюбнічка», пошкодив автомобіль «Honda», який належить ОСОБА_2 , чим заподіяв матеріальну шкоду.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , які він дав в судовому засіданні суду першої інстанції, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, так як вважає, що ніяких хуліганських дій він не вчиняв. Жодних дій, спрямованих на нанесення подряпин автомобілю, він не здійснював, лише близько півхвилини постояв біля нього. Припустив, що міг з необережності пошкодити лако-фарбове покриття автомобіля «Honda», оскільки він перебував поряд з авто, спиною до нього, в задній кишені шортів знаходилися ключі, які гіпотетично могли зробити подряпину. Однак, ОСОБА_1 вказував, що згідно переглянутого відеозапису, що знаходиться в матеріалах справи, не можна достовірно встановити, що саме він спричинив вказані подряпини. ОСОБА_1 заперечував свою причетність до виконання множинних подряпин, які описані у висновку авто товарознавчого дослідження, та вважає, що наведені у вказаному дослідженні пошкодження могли мати накопичувальний характер в ході експлуатації автомобіля. В апеляційному суді ОСОБА_1 підтримав дані ним попередні пояснення в суді першої інстанції, та наголосив про відсутність в його діях складу правопорушення за ст.173 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що у складеному протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не відображено і не розкрито суть дрібного хуліганства згідно диспозиції ст.173 КУпАП. Тому з вказаного протоколу не можна зробити висновок про хуліганські дії ОСОБА_1 в розумінні положень КУпАП.

Так, суд першої інстанції встановив, що крім відеозапису, немає інших доказів, які б вказували на вчинення правопорушення ОСОБА_1 та підтверджували його вину, та переглянувши відеозапис, констатував, що на вказаному відеозаписі зафіксовано ОСОБА_1 , який ходив біля автомобіля Хонда, постояв біля автомобіля дуже незначний час та пішов.

Також суд першої інстанції зазначив, що наявний у матеріалах справи висновок судового експерта ОСОБА_5 підтверджує лише вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки Хонда, однак ніяким чином не підтверджує винуватість ОСОБА_1 .

З вказаними висновками суду погоджується і апеляційний суд.

Доводи апелянта про те, що суд не прийняв мір до повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, дослідження всіх доказів, в результаті чого залишились недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення, є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи та зі змісту оскаржуваної постанови, суд дослідив всі наявні докази у справі та дав їм належну оцінку.

Твердження, що суд безпідставно не викликав в судове засідання та не допитав в якості свідків понятих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , то апеляційний суд вважає їх неспроможними. Так, відповідно до ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. Проте, слід зазначити, що виклик свідка та допит його в судовому засіданні є правом суду, а не його обов`язок. Тим більше, судом першої інстанції встановлено, що вказані паняті не були очевидцями події, тобто свідками, які б безпосередньо бачили обставини події, а саме нанесення ОСОБА_1 пошкоджень автомобілю Хонда, що належить ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Щодо апеляційних доводів про те, що суд першої інстанції порушив право на захист ОСОБА_2 , оскільки справу розглянув без участі останньої, то вони є неспроможними за наступних обставин.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що розглянувши справу з участю ОСОБА_2 та її представника адвоката Слободянюка А.І., суд апеляційної інстанції забезпечив право особи брати участь у судовому засіданні, давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання, а отже відсутність ОСОБА_2 , та її представника адвоката Слободянюка А.І., в судовому засіданні суду першої інстанції не може бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, адже ОСОБА_2 розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

З огляду на наведене, вважати, що судом були порушені права ОСОБА_2 , передбачені ст.268 КУпАП немає.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а відтак підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді Черкаського районного суду Черкаської області від 24 липня 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 24 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 24 липня 2023 року про закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок