Справа № 125/859/23
Провадження № 33/801/773/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Барського районного суду Вінницької області від 06 липня 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

встановив:

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 06 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді ста двадцяти годин суспільно корисних робіт. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У скарзі зазначає, що йому не було відомо про складання 03.05.2023 державним виконавцем Барського відділу ДВС протоколу про адміністративне правопорушення. Підстав для складання протоколу не було, оскільки не існувало взагалі значної заборгованості по сплаті аліментів, а оплату аліментів він регулярно підтверджував державному виконавцю копіями банківських квитанцій. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що злісного ухилення від сплати аліментів не було і станом на день складання протоколу заборгованості в сумі 61 460,57 грн не існувало. Постанова суду не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки не містить висновків про те, які факти та обставини були встановлені судом під час розгляду справи. Суд помилково вказав, що про час і дату розгляду справи він повідомлений належним чином.

Також ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, мотивуючи тим, що як повістку про виклик до суду, так і копію постанови він не отримував, вона йому не надсилалася. Про існування постанови йому стало відомо 31.07.2023, коли йому зателефонували з відділу державної виконавчої «Центр пробації». 01.08.2023 він звернувся за допомогою до адвоката, який ознайомився з оскаржуваною постановою в Єдиному державному реєстрі судових рішень та 04.08.2023 подав апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

При вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови апеляційний суд виходить з того, що постанову судом першої інстанції винесено 06.07.2023 у відсутність ОСОБА_1 (а.с.10).

Копія постанови ОСОБА_1 не надсилалася. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано засобами поштового зв`язку 04.08.2023.

Оскільки ОСОБА_1 не був присутнім під час винесення оскаржуваної постанови і копія такої постанови йому не надсилалася, з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови Барського районного суду Вінницької області від 06 липня 2023 року пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

У судові засідання, призначені на 29 серпня 2023 року та 08 вересня 2023 року, ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав, апеляційний суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення, який відповідно до вимог статті 251 КУпАП є джерелом доказів у справі.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу №10 про адміністративне правопорушення, складеного 03.05.2023 головним державним виконавцем Мориляк В.М. при примусовому виконанні виконавчого листа №144/1236/13-ц, виданого 29.10.2013, та виконавчого листа №144/916/21, виданого 20.09.2021, Теплицьким районним судом Вінницької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , останній вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, а саме не сплачував аліменти на утримання дитини, що спричинило виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Станом на 01.05.2023 заборгованість зі сплати аліментів становить 61 460,57 грн (а.с.2).

Диспозицією ч. 1 ст. 183-1 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за несплату аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Встановлено, що 02.09.2013 Теплицьким районним судом Вінницької області видано виконавчий лист №144/1236/13-ц з виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з 25.07.2013 і до його повноліття (а.с.6).

20.09.2021 Теплицьким районним судом Вінницької області видано виконавчий лист №144/916/21, відповідно до якого на заміну рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 02.09.2013 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 грн щомісячно, визначено, що з ОСОБА_1 будуть стягуватися аліментів в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набуття рішенням суду законної сили і до його повноліття (а.с.5).

У розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №41487266 від 03.05.2023 №6343, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01.05.2023 становить 61 460,57 грн (а.с.3-4).

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, суд першої інстанції виходив із доведеності його вини матеріалами справи.

Частиною сьомою статті 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Одним із доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 є те, що він не був належним чином повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи, однак, такі доводи відхиляються апеляційним судом.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 повідомлявся про судові засідання (22 травня 2023 року, 07 липня 2023 року) телефонограмами на номер телефону, який вказаний в протоколі.

Цей же номер телефону вказаний ОСОБА_1 і в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд зауважує, що вказані доводи не впливають на висновки суду першої інстанції, а ОСОБА_1 не позбавлений права захищатися та доводити свою невинуватість у вчинення адміністративного правопорушення під час апеляційного перегляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що за відсутності факту існування значної заборгованості по сплаті аліментів підстав для складання відносно нього протоколу в державного виконавця не було. Про складання протоколу йому взагалі не було відомо.

Вказані доводи відхиляються апеляційним судом з наступних підстав.

З протоколу №10 про адміністративне правопорушення від 03 травня 2023 року вбачається, що він складався у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис в цьому протоколі.

ОСОБА_1 у протоколі пояснив, що не виплачував аліменти у зв`язку з хворобою і тимчасовою непрацездатністю. З наявною заборгованістю ознайомлений, борг зобов`язується погасити.

Копію протоколу ОСОБА_1 отримав у день його складення - 03 травня 2023 року, що підтверджується підписом.

Тому твердження апелянта з приводу того, що протокол складався у його відсутність і йому нічого не було про це відомо не відповідають дійсності.

Таким чином, ОСОБА_1 визнав факт наявності станом на 03 травня 2023 року (день складання відносно нього протоколу) заборгованості за несплату аліментів на утримання дитини у зазначеному в протоколі розмірі 61 460,57 грн, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

ОСОБА_1 стверджує, що на момент складання протоколу заборгованості по сплаті аліментів у значному розмірі не існувало.

На підтвердження цього ОСОБА_1 до апеляційної скарги додано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №41487266 від 14.07.2023 №9878. У вказаному розрахунку зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01.07.2023 становить 849,98 грн (а.с.3-4).

Апеляційним судом, зважаючи на наявність в матеріалах справи двох різних розрахунків заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №41487266, з метою всебічного та об`єктивного розгляду справи з Барського відділу ДВС у Жмеринському районі Вінницької області було витребувано вказане виконавче провадження.

У вказаному виконавчому провадженні наявний розрахунок заборгованості №6343 від 03 травня 2023 року, який став підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу. Відповідно до цього розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.05.2023 по сплаті аліментів становила 61 460,57 (а.с.114-115).

Також встановлено, що 20 квітня 2023 року ОСОБА_2 , стягувач у виконавчому провадженні, зверталася на Урядову «гарячу лінію» із зверненням, в якому просила зобов`язати відповідальних осіб Барського відділу ДВС у Жмеринському районі Вінницької області вжити заходів щодо належного виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання дитини. Вказане звернення надіслано на розгляд Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.113).

Начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сусков А. листом №43284/4.2-23 від 24.04.2023 звернувся до Барського відділу ДВС у Жмеринському районі Вінницької області щодо розгляду звернення (а.с.113).

В.о. начальника Барського відділу ДВС у Жмеринському районі Вінницької області Воскобойник З. листом №47802/22.15-23 від 04.05.2023 на доручення стосовно звернення ОСОБА_2 до Урядової «гарячої лінії» повідомила, що відносно ОСОБА_1 державним виконавцем було складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі ст. 183-1 КУпАП, який направлено до суду. Станом на 01 травня 2023 року заборгованість зі сплати аліментів становить 61 460,57 грн (а.с.119-120).

Відтак, матеріалами виконавчого провадження підтверджується факт наявності у ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів станом на момент складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення у розмірі 61 460,57 грн і такий розмір заборгованості визнаний ним при складанні протоколу.

Наданий ОСОБА_1 разом з апеляційною скаргою розрахунок заборгованості не береться апеляційним судом до уваги, оскільки заборгованість в ньому (849,89 грн) державним виконавцем визначена станом на 01 липня 2023 року, тоді як розрахунок заборгованості та протокол про адміністративне правопорушення складалися за два місяці до цієї дати (03 травня 2023 року).

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначив, що якщо були періоди несплати аліментів пару місяців, то потім він закривав заборгованість. При цьому, апелянт аналізує доданий до апеляційної скарги розрахунок.

Розрахунок, на підставі якого було складено протокол, ОСОБА_1 не спростував.

Апелянт в скарзі не довів, що станом на 03 травня 2023 року розмір заборгованості зі сплати аліментів не перевищував суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, а саме несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

На переконання апеляційного суду, всупереч доводів апелянта, судом першої інстанції відповідно до ст. 252 КУпАП правильно оцінені докази по справі і така оцінка ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, про що ставить питання апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Барського районного суду Вінницької області від 06 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Барського районного суду Вінницької області від 06 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало