Провадження № 3/522/9800/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2023 м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Коваленко В.М., за участю секретаря Перебендюка Д.К., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Іванченко Є.О., потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої адвоката Саінчук А.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли із УПП в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення від 11.07.2023 року зазначено, що 11.07.2023 року близько 22 години 05 хвилин ОСОБА_1 вчинила економічне домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_2 , а саме: позбавила останню можливості користуватися їх спільною квартирою за адресою АДРЕСА_1 , яка належить їм обом у різних частках, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала подію адміністративного правопорушення, пояснивши, що між нею та її сестрою ОСОБА_2 існує конфлікт з приводу розподілу часток квартири, яку вони успадкували від батьків. Вони спільно не проживають, будь-якого насильства відносно сестри вона не вчиняла, з цього приводу конфлікти у них виникали неодноразово.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення відносно неї економічного насильства, пояснивши, що 11.07.2023 року вона разом із чоловіком, у зв`язку із проведенням ремонтних робіт в приміщенні власної квартири, вирішили скористатися квартирою, частку якої успадкували від батьків (1/3). Вказану квартиру ОСОБА_1 здавала в оренду третім особам, ключів від неї у них не було. По прибуттю на місце, двері квартири їм не відчинили, невдовзі прибула ОСОБА_1 , яка відмовляла їм у доступі, та були викликані працівники поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 , який є чоловіком потерпілої, у судовому засіданні повністю підтвердив її показання, підтвердивши факт наявності конфлікту із ОСОБА_1 з приводу користування квартирою по АДРЕСА_2 , яка була успадкована від батьків.

Свідок захисту ОСОБА_4 , який є дільничним інспектором поліції, в суді надав показання, з яких також вбачається, що між сторонами існує тривалий конфлікт з приводу користування спадковим майном.

Згідно із відеозаписом з бодікамер патрульного поліцейського вбачається, що потерпіла ОСОБА_2 дійсно не могла потрапити разом із своїм чоловіком до приміщення квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належить їй та ОСОБА_1 в різних частках, після чого прибули працівники поліції, які склали відносно останньої протокол про адміністративне правопорушення.

Також сторонами надано копії судових рішень, листування та інші документи, які свідчать про існування спору з приводу порядку використання успадкованим майном.

Дослідивши вказані докази та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 173-2 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Таке насильство небезпечне тим, що умисне відібрання або ненадання одним членом сім`ї іншому майна та коштів, на які постраждала особа має передбачене законом право, може мати наслідком смерть жертви або викликати порушення фізичного чи психічного здоров`я.

Якщо фізичне насильство, як правило, залишає «сліди» у вигляді фізичних ушкоджень та травм, розірваного одягу тощо, то психологічне та економічне насильство найбільш приховані форми домашньої тиранії та складні для ідентифікації і доказування.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У той же час процесуальне законодавство ґрунтується на доказах, які мають бути належними та допустимими, тобто мають містити інформацію щодо предмета доказування.

В судовому засідання суд допитав ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , та дослідив матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення, відеозапис з місця події і документи, надані сторонами.

З наведених доказів вбачається, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виник триваючий конфлікт з приводу користування квартирою АДРЕСА_3 , яка була успадкована ними в різних долях після смерті батьків.

При цьому вказані особи не пов`язані спільним побутом, проживають окремо та не спілкуються.

Факт перешкоджання ОСОБА_1 її сестрі ОСОБА_2 користуватися успадкованим майном є очевидним, утім такі дії не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вказані особи не пов`язані спільним побутом, проживають окремо та перебувають в стані триваючого конфлікту. Такі дії за своєю суттю не є домашнім насильством.

Отже, обставини домашнього насильства, викладені у протоколі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки матеріали справи свідчать лише про те, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виник обопільний триваючий конфлікт, і не містять підтверджень вчинення економічного насильства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-3 КУпАП, у зв`язку із чим остання не підлягає адміністративній відповідальності і відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Вадим КОВАЛЕНКО