Справа №336/8168/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Л.А. розглянула справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла до суду на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Глухівці Козятинського району Вінницької області, громадянина України, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення А4789 №34 від 08.08.2023, - 07.08.2023 о 19-00 годині старший сержант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою на посаді навідника взводу охорони роти охорони в/ч НОМЕР_1 в умовах воєнного стану, затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, під час виконання обов`язків військової служби перебував в м. Запоріжжя Шевченківського району, всупереч вимогам стає 11, 13, 120, 241 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, знаходився в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.08.2023 №6702, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 присутній не був, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте, до суду за вх. №26249/23 від 01.09.2023 надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Баришнікова А.Г., за змістом якого він просить визнати неналежними та недопустимими доказами вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУАП такі докази: протокол про військове адміністративне правопорушення А4789 №34 від 08.08.2023, висновок лікаря-нарколога КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» від 07.08.2023 № 6702. Також, стороною захисту заявлено клопотання про закриття провадження по справі №336/8168/23 у зв`язку із недоведеністю вини та відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

З урахуванням наданих письмових пояснень, неявка особи відповідно до ст.268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Всебічно вивчивши матеріали справи, суддя дійшла висновку про те, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження з огляду на наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як передбачено ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Відповідно, протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Частина 3 статті 172-20 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення дій, передбачених частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (частина перша статті); та участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів (частина друга статті).

За приписами ст.21-4, ч.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених цим Законом.

Так, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

За приписами абз.7 ст.4 розділу 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, серед іншого, - не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення не міститься зазначення чітко визначеного військового обов`язку, підстав і часу його виконання у відповідності до ч.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", який би виконував ОСОБА_1 за обставин, вказаних у протоколі.

Крім того, в порушення вимог ст.256 КУпАП, в протоколі не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, яке мало бути чітко встановлено особою при складанні протокола за результатами виявлення правопорушення.

Щодо твердження сторони захисту стосовно порушення порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, встановленого ст. 266-1 КУпАП суддя зауважує, що, оскільки посадовою особою у протоколі не конкретизоване місце вчинення правопорушення («на території військової частини, на вулиці, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту тощо»), суд позбавлений можливості встановити, який саме порядок, із визначених законодавцем у ст. 266-1 КУпАП, не дотримано.

Суд звертає увагу на тому, що в порушення абз.6 ст.266-1 КУпАП уповноваженою посадовою особою не застосовано спеціальні технічні засоби відеозапису, відповідно, у протоколі не значиться, що такий відеозапис здійснювався. Крім того, не зазначено, що огляд проводиться у присутності двох свідків. Так, у справі відсутні їх письмові пояснення.

Слід зауважити, що Кодекс України про адміністративні правопорушення дійсно доповнено статтею 266-1 згідно із Законом № 2839-IX від 13.12.2022, яка набула чинності 27.01.2023. Ч.7 ст. 266-1 КУпАП встановлено, що порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень зазначеного вище нормативно-правового акта (розділ ІІ), визначено, що Кабінету Міністрів України у двомісячний строк з дня набрання чинності цим Законом необхідно: 1) привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; 2) забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації положень цього Закону; 3) забезпечити приведення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом. Проте, наразі порядок проведення такого огляду Кабінетом Міністрів України не визначено (станом на час вчинення адміністративного правопорушення та розгляду справи судом). Тому, у сукупності наведені обставини, на переконання суду, унеможливлюють чітке визначення порядку проведення медичного огляду.

Разом з цим, суд погоджується з доводами сторони захисту стосовно того, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 08.08.2023 серії А4789 №34 у графі «роз`яснення змісту ст. 63 Конституції» та інших прав (зокрема ст. 268 КУАП) відсутній підпис ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ч.4 ст.256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно п.5 розділу 2 Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства Оборони України 23.10.2021 № 329 під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, уповноваженою посадовою особою, яка складає протокол, доводиться зміст статті 63 Конституції України та роз`яснюється її права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відтак, слід дійти висновку, що законодавець передбачив певний правовий механізм з метою унеможливлення допущення порушення прав особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та відобразив це у законі та підзаконних актах, в яких, зокрема, визнає необхідність роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності як на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення, так й посадовою особою, що розглядає справу на стадії її розгляду.

Проте, з боку посадової особи при складанні протокола допущено суттєве порушення, адже, відсутні дані, що ідентифікують свідків, які засвідчили відмову ОСОБА_1 від надання пояснень, підписання протокола й отримання його примірника. Відсутність даних, в свою чергу, унеможливлює їх ідентифікацію в разі необхідності безпосереднього виклику в судове засідання.

Суд не приймає доводи сторони захисту стосовно того, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 08.08.2023 серії А4789 №34 у розділі «склад адміністративного правопорушення» відсутня жодна вказівка про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Слід враховувати, що встановлення ознак сп`яніння є принциповим в разі подальшої відмови особи від проходження медичного огляду. Проте, у матеріалах справи в якості доказу міститься висновок КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.08.2023, складений на підставі акту №6702, за даними якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про наявність іншого правопорушення, при викладенні об`єктивної сторони якого не потрібно зазначати певні ознаки, притаманні стану сп`яніння.

При цьому, відсутність у матеріалах справи направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння не спростовують відомостей, відображених у висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 (за умови дотримання інших вимог при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення). Слід відмітити, що саме висновок фіналізує проведення відповідного медичного огляду, про що фактично і зазначено у самому висновку за відображених обставин його складання на підставі акту. Таким чином, не вбачається порушень процедури медичного огляду ОСОБА_1 , які б можна було віднести до істотних.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини» (LUTZ CASE, рішення від 25 серпня 1987 року), «Отцюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany, рішення від 21 лютого 1984 року, Серія A №73), «Девеєр проти Бельгії» (Deweer v. Belgium), рішення від 27 лютого 1980 року, скарга N 6903/75), «Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria, рішення від 26 березня 1982 року, Серія A № 49) та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

На підставі вищевикладеного та за результатами дослідження наявних у справі доказів, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 9, 172-20 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення КСУ справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015).

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік