ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №632/594/23 Головуючий 1 інстанції: Босняк М.М.
Провадження №33/818/820/23 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Люшні А.І., за участю: секретаря Шевченко В.Р., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17 липня 2023 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Судом встановлено, що вдень 23.04.2023 року о 0955 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MERCEDES МL 350, д.н. НОМЕР_1 , та рухаючись по вулиці Корнєва 1 у с.Берека Лозівського району Харківської області, відповідно до дорожньої обстановки не вибрав безпечний боковий інтервал в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем SKODA ROOMSTER, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями порушив п. 13.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову та провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування своєї апеляційної скарги послалася на те, що судом не з`ясовано точне місце зіткнення транспортних засобів, не досліджено характер пошкоджень автомобілів та не допитано інспектора, який склав протокол про адміністративне правопорушення. Указав, що в протоколі відсутні відомості про свідків адміністративного правопорушення. Наголосив, що висновок експерта, на який посилається суд першої інстанції, проведений в рамках іншого провадження, з результатами якого апелянт не погоджується, оскільки він не був присутній в судовому засіданні, коли така експертиза була призначена, чим був позбавлений можливості ставити запитання експерту.

Дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, яка апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: рапорт прийняття заяви; схему місця ДТП з фототаблицею; пояснення потерпілого ОСОБА_2 , даними в судовому засіданні.

Крім того, суд послався на висновок експерта №18455 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи по матеріалам справи № 632/595/23, відповідно до якого: згідно схеми ДТП ширина проїзної частини в місці зіткнення транспортних засобів складала 4,4 м. Автомобіль мерседес в кінцевому положенні знаходиться таким чином, що відстань від його правого переднього колеса до правого краю проїзної частини складає 0,5 м, а від правого заднього0,6 м. Виходячи з кінцевого положення автомобіля мерседес та враховуючи його габаритну ширину, з урахуванням дзеркал заднього виду (2,1 м), слід прийти до висновку, що автомобіль в кінцевому положенні частково займав смугу зустрічного руху.Згідно з поясненнями водія автомобіля мерседес ОСОБА_1 він здав назад, щоб не пошкодити автомобіль «шкода», тому цілком зрозуміло, що водій автомобіля мерседес при від`їзді заднім ходом міг зміститися лише вправо, або автомобіль мерседес після від`їзду назад залишився на такій же відстані від правого краю проїзної частини як і в момент зіткнення.

Таким чином, з урахуванням кінцевого положення автомобіля мерседес експерт прийшов висновку, що в момент зіткнення автомобілів габарити автомобіля мерседес знаходилися на смузі зустрічного руху.

Виходячи з цього, пояснення водія автомобіля «шкода» ОСОБА_2 про обставини ДТП, не позбавлені технічної спроможності і керований ним автомобіль, згідно схеми ДТП, в момент зіткнення з автомобілем мерседес повністю розташовувався на своїй смузі руху.

Тоді як пояснення водія автомобіля мерседес ОСОБА_1 про те, що автомобіль шкода, виїхавши на його смугу руху і допустив зіткнення, являються технічно неспроможними, тому їх суд вважає стратегією захисту.

З висновку експерта також вбачається, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля мерседес ОСОБА_1 повинен був виконувати рух по своїй смузі руху, не виїжджаючи на зустрічну смугу руху, а перед зміною напрямку руху для об`їзду можливої перешкоди, впевнитися в безпеці руху. Іншими словами, в даній дорожній ситуації, водій ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з вимогами п. п. 10.1 та 11.3 ПДР України, де вказано:

«10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечніш і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

«11.3 На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу».

Якщо виїзд автомобіля мерседес на смугу зустрічного руху обумовлювався тим, що його водій ОСОБА_1 не впорався з керуванням та допустив занос автомобіля, то водій ОСОБА_1 повинен був також діяти і згідно з вимогами п. 12.1 ПДР України, де вказано:

«12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Отже, технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля мерседес ОСОБА_1 визначалася виконанням ним вимог п.п.10.1, 11.3 ПДР України, а при умові виїзду автомобіля на зустрічну смугу руху внаслідок заносу, то і п. 12.1 ПДР України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Тому, дії водія автомобіля мерседес ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. п. 10.1, 11.3, а при умові настання заносу і п. 12.1 ПДР України і, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з ДТП.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно матеріалів справи висновок експерта №18455 був долучений судом за клопотанням потерпілого ОСОБА_2 , а тому доводи ОСОБА_1 про його недопустимість через проведення його в рамках іншої справи про адміністративне правопорушення є безпідставними.

Таким чином, саме сукупністю вказаних вище доказів, та інших доказів, які містяться у матеріалах справи, підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, а не лише взятими окремо доказами.

Доводи ОСОБА_1 про не встановлення судом місця зіткнення є безпідставними, оскільки місце зіткнення встановлено за його поясненнями та поясненням потерпілого ОСОБА_2 .

Що стосується доводів апелянта про не допит судом інспектора патрульної поліції, який склав протокол та схему ДТП, то вони є необґрунтованими, оскільки жодних клопотань про необхідність такого допиту не надходило.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня