ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1847/23 Справа № 199/5134/23 Суддя у 1-й інстанції - ЩЕРБИНА-ПОЧТОВИК І. В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Колбасенка О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 серпня 2023 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_2 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 08.06.2023 року о 21:32 годині в м. Дніпрі по вул. Донецьке Шосе, 100/1 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volvo s60» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, підвищена жвавість, рухливість ходи, мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудний відео реєстратор. Від керування транспортним засобом відсторонений згідно ст. 266 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП

В апеляції:

- адвокат Колбасенко О.О. просить постанову судді скасувати та провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не було, а автомобіль був припаркований у відповідності до ПДР.

Вказує, що працівники поліції провели неформальний допит ОСОБА_1 , без фіксації цих показів в протоколі та за відсутності захисника.

Також зазначає, що в матеріалах справи наявний диск з відеозаписом, проте жодний із додатків до протоколу не містить відомостей про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення. При цьому також вказав на монтаж відеозаписів, що робить їх недопустимим доказами.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративні правопорушення серії ААД № 263129 від 08 червня 2023 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом поліцейського УПП в Дніпропетровській області, відповідно до якого, під час перевірки документів, у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, підвищена жвавість, рухливість ходи, мови. Водію було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку, однак водій відмовився; направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 08 червня 2023 року; відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ствердження адвоката про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не є слушними, оскільки як слідує з дослідженого відеозапису, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який при цьому знаходився всередині автомобіля на водійському сидінні, було зупинено працівниками поліції на підставі Закону України "Про Національну поліцію", з чим водій ОСОБА_1 не висловлював незгоди та одразу запропонував поліцейським надати свої документи. В подальшому, під час спілкування з працівниками поліції, водій жодного разу не повідомляв, що він не керував транспортним засобом та спочатку був згоден пройти огляд на стан сп`яніння.

Таким чином, дані обставини свідчать на користь того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, тобто є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Що стосується зауваження адвоката на те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських є змонтованим, а отже недопустимим доказом, то воно також не є обґрунтованим, оскільки на долученому до матеріалів справи диску знаходиться один відеозапис за № 475553, який хоча і складається з відеозаписів з нагрудних камер двох поліцейських, зокрема № 0006937 та № 0007090, які слідують один за іншим, проте на ньому відображені одні й ті ж самі події, хоча і з різних ракурсів, що не є відеомонтажем.

Щодо посилання адвоката стосовно того, що співробітники поліції провели неформальний допит ОСОБА_1 , без фіксації цих показів в протоколі та за відсутності захисника, то слід зазначити, що зафіксовний на відеозаписі процес спілкування ОСОБА_1 зі співробітниками поліції не містить ознак, притаманних допиту, оскільки між цими особами проходить звичайне спілкування виключно в межах інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Колбасенко О.О., - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 серпня 2023 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко