Справа № 375/1436/23
Провадження № 3/375/1006/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року смт Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Чорненька О.І., у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділення поліції №1 Білоцерківського РУ ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої, місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Рокитнянського районного суду Київської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 КупАП, які передані у провадження судді Чорненької О.І.

Вивченням матеріалів про адміністративне правопорушення встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 975656 від 23.08.2023. Відповідно до вказаного протоколу 23.08.2023 близько 21 години висловлювала образи в сторону свого чоловіка ОСОБА_2 , що проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинила психологічне насильство.

Вказані дії ОСОБА_1 , працівниками поліції кваліфіковано як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розгляд справи призначено на 29 серпня 2023 року. Прибуття ОСОБА_1 у судове засідання забезпечено працівниками поліції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та зазначила, що приблизно о 20 годині 23 серпня 2023 року вона донькою повернулась додому з городу. О 20 годині 30 хвилин, її чоловік, будучи у стані алкогольного сп"яніння почав ображати її та доньку нецензурними словами і виганяти з будинку. Такі дії він вчиняє систематично та систематично погрожує їй фізичною розправою, виганяє з двору та не пускає у будинок. Також він систематично морально принижує доньку. Тому вона була змушена викликати працівників поліції. Крім того, вона випадково дізналась що чоловік без її згоди та відома зняв її з реєстрації у будинку, який вони будували разом та спільно проживали в ньому.

Допитаний в судовому засідання потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що проживає в одному будинку зі своєю дружиною ОСОБА_1 , з якою він розлучається, та яка у вказаному будинку не зареєстрована. Дружина постійно провокує його на вчинення сварок, кидається з ним у бійку та погрожує йому фізичною розправою. Така ж ситуація склалась і 23 серпня 2023 року. Він жодних протиправних дій відносно дружини не вчиняв.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона проживає разом із своїми матір`ю, батьком та братом за адресою: АДРЕСА_1 . Так, 23 серпня близько 20.20 год. вона разом з матір"ю повернулась до місця свого проживання. Однак батько не впустив до будинку її матір - ОСОБА_1 та словесно ображав і пророжував фізичною розправою матері та їй. Також додала, що батько перебував у стані алкогольного сп"яніння. Батько часто перебуває у стані алкогольного сп"яніння, і тоді він заходить до неї у кімнату та стоїть над нею, забирає гаджети, не пускає на навчання у ліцей м. Переяслав та не надає кошти на навчання. Така поведінка батька її лякає, тому, коли мама на роботі то вона ночує у подруг або у бабусі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона частини 1 статті 173 - 2 КУпАП передбачає наслідки насильства, а саме, наявність чи відсутність шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Тобто, вчинення насильства в сім`ї, характеризується наміром, коли особа усвідомлює протиправність своїх дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, передбачає порушення охоронюваних законом прав потерпілого наслідком чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, бажає цього або свідомо допускає настання таких наслідків.

Протиправні дії за статтею 173-2 КУпАП можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №975656 від 23 серпня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 здійснила психологічне насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки висловлювала в його сторону словесні образи, відтак ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства з психологічним напрямком.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого та свідка, вважаю за необхідне зробити висновок, що наведене указує на відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, адже з усіх проаналізованих матеріалів суд не вбачає прямого умислу ОСОБА_1 на завдання потерпілому ОСОБА_2 дій які б потягли в завданні шкоди його психологічному здоров`ю.

Крім того суддя, вважає за необхідне зазначити, що на особу уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, окрім інших, покладається обов`язок довести причинно наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали.

Саме по собі висловлювання "словесні образи" (вживання нецензурної лайки)", як про це зазначено у протоколі, на адресу осіб, із числа передбачених статтею 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У даному випадку наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , хоча й відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, втім, їх зміст не розкрито, а тим більше не доведено за стандартом поза розумним сумнівом, а відтак, ці доводи грунтуються на припущеннях, що прямо суперечить статті 62 Конституції України.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Інакше кажучи, з фабули протоколу не простежується факт того, що конфліктна ситуація викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається із наданих у судовому засіданні пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, а також свідка, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом тривалого часу виникають конфліктні ситуації, про що вони кожен особисто зазначив при їх допиті, безпосередньо у судовому засіданні.

У свою чергу суддя вважає, що домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних стосунків. Оскільки конфлікт це особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Відтак людина, що чинить домашнє насильство, діє умисно, з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права й свободи, тоді як ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій це конфлікт.

Таким чином, словесні образи під час сварки, про які йдеться у протоколі про адміністративне правопорушення, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В даному випадку у даній справі дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутня. Мав місце конфлікт, та беручи до уваги вищевикладене не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

За вказаних обставин суддею встановлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні нею домашнього насильства, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, суддею не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

У відповідності до вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суддя приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, а тому вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно неї слід закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Згідно з статтею 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7-9, 40-1, 173-2 ч. 1, 247, 251-252, 256, 268, 280, 283, 284, Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ЧОРНЕНЬКА

Постанова набуває законної сили ____________