КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2930/2023 Постанова винесена суддею Шабрацьким Г.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю захисника Ящука Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та Богуславським районним судом Київської області, апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

на постанову судді Таращанського районного суду Київської області від 10 травня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Таращанського районного суду Київської області від 10 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою суду, 18 березня 2023 року о 13 год. 45 хв. по вул. Набережній в с. Кирдани ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що зазначені у постанові мотиви відхилення наведених аргументів щодо неналежності та недопустимості наданих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи і не ґрунтуються на законі.

Зокрема, суддя не дав належну оцінку правомірності зупинки поліцейським транспортного засобу під його керуванням.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що така зупинка транспортного засобу була проведена при відсутності законних для цього підстав, при цьому, поліцейський не поінформував його про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, що є порушенням вимог ч.ч. 1, 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Між тим, він не допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також вказує на те, що, згідно доданого до протоколу відеозапису, несправність стоп сигналів була виявлена після зупинки транспортного засобу і не являлась безпосередньою причиною його зупинки. З огляду на це, викладений у постанові судді висновок про те, що саме вказана несправність була причиною зупинки є явно надуманим. При цьому не було враховано його пояснення та пояснення свідка ОСОБА_2 про те, що поліцейський автомобіль рухався їм назустріч, після чого розвернувся і поліцейський здійснив зупинку транспортного засобу під його керуванням. Тобто, до прийняття рішення про зупинку транспортного засобу, поліцейський не міг виявити несправність стоп сигналів.

Крім того, зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано місце вчинення правопорушення, а саме, не зазначено адміністративний район та область, в межах яких розташовано село Кирдани, вулиця Набережна, яка має певну протяжність, зазначена без прив`язки до відповідного будинку/місця, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Також зазначений у протоколі час його складання - «18.03.2023 року 13 год. 57 хв.» не відповідає фактичному часу складання даного протоколу, оскільки, згідно доданого відеозапису, протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейський почав складати о 14 год. 01 хв. При цьому, станом на 13 год. 57 хв. 18.03.2023 року, у поліцейського взагалі не було правових підстав для складання вказаного протоколу, оскільки він відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння лише о 14 год., а до цього постійно погоджувався на проведення такого огляду.

Водночас порівняльний аналіз примірника протоколу про адміністративне правопорушення, який мається в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та примірника протоколу, який він отримав, вказує на їх невідповідність. А саме, у протоколі, який мається у матеріалах справи, зроблені записи у графі «Свідки чи потерпілі» - «проводилась безперервна відеофіксація на нагрудну камеру №2194» та в графі «До протоколу додаються» - «копія документів, копія постанови, направлення, заявка про отримання повістки, оптичний диск», які відсутні в отриманому ним примірнику протоколу, що вказує на те, що після підписання ним протоколу про адміністративне правопорушення і отримання його примірника, поліцейським у протоколі було здійснено додатковий запис, що є грубим порушенням вимог п. 7 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Більше того додатковий запис про проведення безперервної відеофіксації лише на нагрудну камеру №2194 не узгоджується з відеозаписами на доданому до протоколу оптичному диску, на якому мається три файли, з двох різних відеокамер.

Як вбачається з відеозапису на файлі «MP4» 18.03.2023 15:14, зупинка т.з. ЗАЗ була проведена 18.03.2023 року о 13 год. 42 хв., що спростовує зазначений у протоколі та в постанові час керування ним вказаним транспортним засобом.

Відеозапис на файлі «MOV» 18.03.2023 13:47 лише підтверджує факт перебування його станом на 13 год. 47 хв. в салоні стоячого автомобіля ЗАЗ на місці водія, а не керування цим автомобілем.

Також при складанні протоколу про адміністративне правопорушення йому не були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням вимог ч. 4 ст. 256 КУпАП та п. 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції і, як наслідок, такий протокол є неналежним та недопустимим доказом.

Крім того, зазначає, що з наявного у матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього вбачається, що під час спілкування з поліцейськими він поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Також переглядом відеозапису встановлено, що поліцейський спочатку повідомив про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння без їх конкретизації, далі вказав на розширені зіниці очей та тремтіння пальців рук, що, згідно п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не являється сукупністю ознак наркотичного сп`яніння, і лише після складання протоколу про адміністративне правопорушення повідомив про такі ознаки як порушення мови та зіниці очей не реагують на світло. При цьому не було зафіксовано порядок перевірки виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння, зокрема перевірки реакції зіниць очей на світло, огляд його рук. З відеозапису чітко видно, шо в нього відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, рухи тіла теж адекватні.

При цьому не встановлено - коли і за яких обставин було складено, долучене до протоколу про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки доданий до протоколу відеозапис факт складання такого направлення у його присутності до складання протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджує.

Більше того, як вбачається зі змісту даного направлення, воно було складено 18.03.2023 року о 14 год., що спростовується доданим до протоколу відеозаписом.

До того ж, викладені в постанові, висновки про те, що поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення, нібито давав усну вказівку іншому поліцейському скласти вказане направлення, спростовуються як відеозаписом, так і змістом даного направлення, з якого вбачається, що воно було складено одним і тим самим поліцейським, який складав протокол про адміністративне правопорушення і здійснював відеозапис.

Тобто протокол про адміністративне правопорушення був складений без оформлення відповідного направлення його на медичний огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Також у справі відсутнє документальне підтвердження відсторонення його від керування транспортним засобом, що є обставиною, яка підтверджує його доводи про відсутність у поліцейського достатніх підстав вважати, що він перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Між тим, незважаючи на відсутність ознак наркотичного сп`яніння, а також на відсутність правових підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, він відразу погодився на такий огляд у закладі охорони здоров`я і жодних заперечень щодо цього не висловлював. Однак у подальшому, внаслідок психологічного тиску поліцейського, вимушений був від нього відмовитися. Його доводи про застосування поліцейським психологічного тиску з метою отримання від нього відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння матеріалами справи не спростовуються і підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_2 .

Також не відповідають фактичним обставинам і викладені в постанові посилання на те, що нібито він повідомляв поліцейським про невживання наркотичних засобів останні два тижні, оскільки він про це не говорив.

Таким чином, проведена суддею оцінка доказів не ґрунтувалася на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у зв`язку з чим був зроблений необґрунтований і незаконний висновок про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будучи належним чином сповіщеним про день та час слухання справи, ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, ніяких клопотань про перенесення розгляду справи від нього не надходило, а тому, зважаючи на участь у судовому засіданні захисника Ящука Л.А., який вважав за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , та з огляду на положення ч.ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП, і те, що неявка ОСОБА_1 не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, поясненнязахисника Ящука Л.А. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП,підписано відповідною посадовою особою та й самим ОСОБА_1 ; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 716496 від 18.03.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.03.2023 року, відповідно до якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: порушення мови, зіниці очей не реагують, тремтіння пальців, а також відеозаписі з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

При цьому факт пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, у зв`язку з наявністю у працівників поліції обґрунтованої підозри про керування ним автомобілем в стані наркотичного сп`яніння через наявність таких його ознак, що зазначені у протоколі, як - порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців, та його відмови від проходження огляду на стан такого сп`яніння підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, що був переглянутий у судовому засіданні за участі захисника Ящука Л.А., відповідно до якого, працівники поліції, їдучи за автомобілем ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинили його та, підійшовши до автомобіля, один із працівників поліції представився водію і повідомив, що ведеться відеофіксація та попросив водія надати документи на автомобіль. Після перевірки документів, працівник поліції повідомив водію, що у нього закінчився строк дії страхового полісу та, що в автомобілі не горять стоп-сигнали, і запропонував ще раз перевірити їх справність. Стоп-сигнали не працювали. В подальшому, під час спілкування з водієм, працівники поліції, виявивши у останнього ознаки наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, тремтіння пальців рук), озвучили їх та запропонували водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Водій спочатку погодився, але потім, на пропозицію працівника поліції сісти до автомобіля та проїхати до лікарні, запитав, чи у нього є якісь варіанти, на це працівник поліції роз`яснив йому порядок проходження огляду та наслідки відмови від проходження такого огляду, на що водій повідомив, що ні вчора, ні сьогодні та взагалі вже два тижні нічого не вживав. Тоді працівник поліції сказав водієві, що в такому разі йому немає чого переживати, та повторно запропонував проїхати на огляд до медичного закладу, однак водій засумнівався та вказав, що наскільки йому відомо, якщо він щось вживав протягом місяця, то в лікарні все покаже, і на повторні неодноразові пропозиції працівника поліції пройти огляд у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, категорично відмовився від проходження такого огляду, у зв`язку з чим працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також з даного відеозапису вбачається, що ніякого психологічного тиску з боку працівників поліції щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння здійснено не було. ОСОБА_1 ,на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, сам добровільно відмовився від проходження такого огляду, що також підтвердив своїм записом в графі «Пояснення» протоколу про адміністративне правопорушення, вказавши - «відмовляюсь від поїздки до лікарні по причині, що спішу і це займе довго часу, так як я нічого не вживав».

А тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та пояснення захисника Ящука Л.А. під час апеляційного розгляду про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а відразу погодився на такий огляд, однак, у подальшому, внаслідок психологічного тиску працівника поліції, вимушений був від нього відмовитися, не відповідають дійсності і розцінюються судом апеляційної інстанції як спосіб захисту та намагання ОСОБА_1 ухилитися від відповідальності за вчинене.

З огляду на наведене, не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вказані ним обставини підтверджуються також показаннями свідка ОСОБА_2 , тим більше, що даний свідок є знайомим ОСОБА_1 та може бути заінтересованим в результатах розгляду справи.

При цьому ні апеляційна скарга, ні матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 , вважаючи дії інспектора по складанню щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, неправомірними, оскаржував їх в установленому порядку.

Доводи апелянта щодо безпідставної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження при розгляді справи судом апеляційної інстанції, оскільки, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.

Що стосується тієї обставини, що зазначений у протоколі час його складання - «13 год. 57 хв.» не відповідає фактичному часу складання даного протоколу, оскільки, згідно доданого відеозапису, протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейський почав складати о 14 год. 01 хв., а станом на 13 год. 57 хв. у поліцейського взагалі не було правових підстав для складання вказаного протоколу, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння лише о 14 год., як на те звертає увагу апелянт, то, з огляду на те, що цей часовий проміжок незначний, зазначений факт не може впливати на обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки сам факт вчинення правопорушення був, від проходження огляду у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння водій категорично відмовився, що самим правопорушником та його захисником не оспорюється.

При цьому та обставина, що у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано місце вчинення правопорушення, а саме, не зазначено адміністративний район та область, в межах яких розташовано село Кирдани, а вулиця Набережна , яка має певну протяжність, зазначена без прив`язки до відповідного будинку/місця, не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним та недопустимими доказом.

Той факт, що у примірнику протоколу, який отримав ОСОБА_1 , відсутні записи у графі «Свідки чи потерпілі» - «проводилась безперервна відеофіксація на нагрудну камеру №2194» та в графі «До протоколу додаються» - «копія документів, копія постанови, направлення, заявка про отримання повістки, оптичний диск», які наявні у примірнику протоколу, який міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, також не є підставою для визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення та закриття справи про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки ніяким чином не спростовує ні подію правопорушення, ні наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Апеляційні доводи про те, що з відеозапису із відеореєстратора працівника патрульної поліції вбачається, що під час спілкування з поліцейськими він поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, його поведінка цілком відповідала обстановці, а також те, що поліцейський спочатку повідомив про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння без їх конкретизації, далі вказав на розширені зіниці очей та тремтіння пальців рук, що, згідно п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не є сукупністю ознак наркотичного сп`яніння, і лише після складання протоколу про адміністративне правопорушення повідомив про такі ознаки, як порушення мови та зіниці очей не реагують на світло, при цьому не було зафіксовано порядок перевірки виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки пунктом 2 Розділу І Інструкціївстановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа, на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції. Жодним законом або підзаконним актом не передбачено обов`язковість проведення певних маніпуляцій для доказування наявності цих ознак. А обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння обумовлюється не діями поліцейського, а вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Також ні Кодексом про адміністративні правопорушення, ні відомчими нормативними актами не передбачено оформлення поліцейськими матеріалів справи, зокрема, складання процесуальних документів, у тому числі направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в безпосередній присутності водія. Те, що відеозаписом не зафіксовано складання поліцейським документів, не свідчить, що направлення не складалось і нібито в подальшому було долучено до справи.

Доводи апеляційної скарги в частині неузгодженості додаткового запису про проведення безперервної відеофіксації лише на нагрудну камеру №2194 з відеозаписами на доданому до протоколу оптичному диску, на якому мається три файли, з двох різних відеокамер, не заслуговують на увагу, оскільки обсяг наданого суду відеозапису, на якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та перебіг подій за участі ОСОБА_1 , є достатнім для їх оцінки в контексті диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не свідчить про його фальсифікацію, тобто відповідає критеріям ст. 251 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що було порушено права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки йому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було роз`яснено його права, то вони є безпідставними і надуманими, оскільки зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, про що ним особисто проставлено у протоколі підпис.

Щодо посилань апелянта на те, що поліцейськими не було відсторонено його від керування транспортним засобом, то вони жодним чином не спростовують правильність висновку судді щодо його винуватості в порушенні п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За викладеним, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння, і такий висновок відповідає фактичним обставинам події та підтверджується доказами, представленими в матеріалах справи.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Таращанського районного суду Київської області від 10 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.