Справа № 135/776/23
Провадження № 3/135/328/23
ПОСТАНОВА

іменем України

15.08.2023 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника адвоката Бодачевської М.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючий агрономом ВП «Біогаз Ладижин» ТзОВ «Вінницька птахофабрика»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2023 о 18 год 23 хв в м. Ладижин по вул. Будівельників водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Renault Scenic», державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в приміщенні КП «Ладижинська міська лікарня» лікарем приладом «Drager».

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених вище обставин не визнав, вказав, що того дня алкогольні напої не вживав. Алкоголь вживав напередодні. Зазначив, що у вказаний в протоколі час та місці транспортним засобом не керував, а просто сидів в автомобілі на стоянці, автомобіль при цьому був припаркований і не рухався. Автомобілем керувала його знайома ОСОБА_2 , яка припаркувавшись на стоянці швидко пересіла на пасажирське сидіння автомобіля, а він на водійське. З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ним автомобілем, а також зупинки транспортного засобу під його керуванням, а тому вважає, що відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. З огляду на це просив закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бодачевська М.В. повністю підтримала позицію свого підзахисного. Окрім того, просила визнати недопустимим доказом висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.06.2023 за № 62, складений КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради. На обґрунтування своєї позиції зазначила, що вказаний висновок складений о 18 год 54 хв. У графі 10 висновку зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння Драгер 0,89 ‰. Таким чином, лікар, повідомляючи про те, що за проведеним візуальним оглядом, особа немає ознак алкогольного сп`яніння зробив висновок про те, що особа в стані алкогольного сп`яніння лише на підставі даних алкотестера «Драгер». Проте, до матеріалів справи долучено чек алкотестера «Драгер», згідно якого тестування на алкоголь проведено в КП «Ладижинська міська лікарня» 11.06.2023 о 19 год 16 хв. Таким чином, на момент складення висновку результатів приладу ще не було, а отже лікар зробив висновок про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння безпідставно. Також ОСОБА_1 не погоджувався з результатами алкотестера, проте, як слідує з акту огляду, повторний огляд через певний проміжок часу проведено не було. За таких обставин вважає вказаний вище висновок недопустимим доказом.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначила, що знайома з ОСОБА_1 досить тривалий час та є його дівчиною, однак на даний час вони разом не проживають. 11.06.2023 близько 6 години вечора вона керувала автомобілем марки «Renault Scenic». Вона має посвідчення водія та має стаж водіння, але тільки на автомобілі з автоматичною коробкою передач. Того дня вона вчилась керувати на належному ОСОБА_1 автомобілі, який обладнаний механічною коробкою передач. В зв`язку з відсутністю відповідного досвіду керування автомобілем з механічною коробкою передач, автомобіль під час руху за її керуванням постійно смикався на дорозі, що почало її нервувати. З огляду на це, перебуваючи в знервованому стані, вона після приїзду на «парковку» відразу помінялась з ОСОБА_1 місцями, а саме: він вийшов з пасажирського місця, обійшов автомобіль та сів на водійське місце, а вона пересіла на пасажирське місце не виходячи з автомобіля. Після цього відразу приїхали працівники поліції. Вона не чула про те як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Вона не знає чому до них під`їхали працівники поліції, але припускає, що цьому могло слугувати її невпевнене керування вказаним автомобілем. Після приїзду працівників поліції вона приблизно через хвилин 7 покинула автомобіль та покинула «парковку». Зазначила, що того дня ОСОБА_1 вживав алкогольні напої близько 12 години дня, але які саме та в якій кількості не пам`ятає.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка сторони захисту, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі статтею 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 8 КУпАП України встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 181743 від 11.06.2023, складеного поліцейським СРПП ВП №3 Гайсинського РУП капітаном поліції Брудницьким Я.В., водій ОСОБА_1 11.06.2023 о 18 год 23 хв в м. Ладижин по вул. Будівельників керував транспортним засобом автомобілем марки «Renault Scenic», державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в приміщенні КП «Ладижинська міська лікарня» лікарем приладом «Drager».

Зі змістом даного протоколу ОСОБА_1 ознайомлений та отримав його копію, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені, про що свідчить його особистий підпис. У графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив «з показниками освідування на стан сп`яніння не погоджуюсь».

В судовому засіданні ОСОБА_1 , позицію якого підтримала його захисник Бодачевська М.В., винуватість свою заперечував, однак, не зважаючи за захисну позицію, його винуватість у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин безспірно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 181743 від 11.06.2023, складений відповідно до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 №1395, а отже відповідає вимогам діючого законодавства.

В долучених до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалах міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видане 11.06.2023 о 18 год 37 хв, з якого видно, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, огляд на стан сп`яніння проводився в КП «Ладижинська міська лікарня» за допомогою приладу «Drager».

Також, вина ОСОБА_1 підтверджується актом № 62 та висновком КП «Ладижинська міська лікарня» від 11.06.2023 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 11.06.2023 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту приладу «Драгер Alcotest 6810» - 0,89‰.

З роздруківки показників тесту № 62 від 11.06.2023, отриманого за допомогою газоаналізатора «Драгер Alcotest 6810», видно, що вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 становить 0,89‰. В ній вказано час проведення тесту 19 год 16 хв.

Крім того до матеріалів долучено відео з нагрудної камери поліцейського, яке було оглянуто судом.

Відеозапис в них є безперервним, не містить ознак будь-кого монтажу, при цьому сторона захисту під час судового розгляду не навела будь-яких фактів, які мають значення для вирішення даної справи та умисно не були зафіксовані поліцейським на вказаному відеозаписі, а тому суд сприймає вказаний відеозапис належним та допустимим доказом.

Під час дослідження вказаного відеозапису в судовому засіданні ОСОБА_1 підтверджено, що саме він зафіксований на них. Вказаний відеозапис містяться на DVD-диску в трьох окремих файлах:

- 00LAD01__0001 (далі файл _1);

- 00LAD01__0002 (далі файл _2);

- 00LAD01__0003 (далі файл _3).

Відеозапис, якщо його переглядати в хронологічному порядку, містить окремі події: момент руху автомобіля марки «Renault Scenic», державний номер НОМЕР_1 ; знаходження ОСОБА_1 на водійському місці вказаного автомобіля; проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в КП «Ладижинська міська лікарня».

При цьому, вказаний запис не містить інформації, яка б вказувала на вчинення психологічного тиску або порушення права на захист, вчинених поліцейським або медичним персоналом комунального закладу відносно ОСОБА_1 під час проходження огляду та оформлення адміністративних матеріалів. На ньому не зафіксовано будь-яких дій, які б виникали сумнів, що працівник поліції або медичний персонал діяв у непередбачений законом спосіб.

Сторона захисту просить визнати недопустимим доказом вказаний вище висновок медичного огляду ОСОБА_1 за № 62 від 11.06.2023, мотивуючи це тим, що даний висновок, який складений о 18 год 54 хв, зроблений на підставі лише показників приладу Драгер, тестування за яким проведено о 19 год 16 хв, тобто вважає, що висновок зроблений по часу раніше ніж результати проведеного тестування, на яких ґрунтується даний висновок.

Вказані аргументи сторони захисту є надуманими та такими, що не відповідають дійсності з наступних підстав.

Так, в зазначеному висновку вказано дату початку проведення медичного огляду о 18 год 54 хв 11.06.2023, що кореспондується з актом медичного огляду, який був досліджений безпосередньо під час судового розгляду, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано хронологію проведення лікарем медичного огляду ОСОБА_1 .

Так, як видно з акту за № 62 від 11.06.2023, медичний огляд ОСОБА_1 розпочинається о 18 год 56 хв 11.06.2023, в ньому зазначено в хронологічному порядку: анкетні дані оглянутої особи; встановлені лікарем клінічні ознаки стану оглянутого; відомості про останнє вживання алкоголю; наявність різкого запаху алкоголю з рота; час обстеження за допомогою приладу Драгер 19 год 16 хв. та результати проведеного тестування; висновок огляду.

З файлу _2 відеозапису (12 хвилина запису) видно, що лікар о 18 год 54 хв пропонує пройти огляд ОСОБА_1 за клінічними ознаками, на що останній погоджується. Далі о 18 год 56 хв розпочинається огляд ОСОБА_1 з встановлення анкетних даних останнього (13 хвилина запису).

На файлі _3 зафіксовано процедуру проведення огляду. При цьому зафіксовані на відео події повністю кореспондуються з даними акту огляду.

Крім того на файлі _3 зафіксовано: на 7 хвилині запису лікар повідомляє, що від ОСОБА_1 він чує різкий запах алкоголю; на 8 хвилині запису лікар повідомляє, що клінічних ознак алкогольного сп`яніння, окрім запаху алкоголю, в ОСОБА_1 не зафіксовано; на 9 хвилині запису лікар роз`яснює ОСОБА_1 процедуру проходження огляду за допомогою приладу Драгер, вказує, що якщо буде зафіксовано результат вміст алкоголю від 0,2‰ до 0,3‰, то через 20 хв буде проведено повторний огляд; на 13 хвилині запису лікар ще раз повідомляє, що від ОСОБА_1 він чує запах алкоголю, ОСОБА_1 погоджується пройти тестування за допомогою приладу Драгер.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що Порядком виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не передбачена обов`язковість відібрання крові на вимогу особи, яка проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння. Також слід зазначити про показник приладу Драгер - 0,89‰, що значно перевищує показник за якого проводиться повторний огляд через 20 хв - 0,3‰.

Викладені обставини повністю спростовують аргументи сторони захисту, які на її думку є підставою для визнання висновку медичного огляду недопустимим доказом, а тому суд дані аргументи до уваги не бере.

Стосовно підтвердження самого факту керування, на не встановлення якого посилається сторона захисту, то він повністю підтверджується поведінкою ОСОБА_1 у взаємозв`язку із вказаними нижче доказами.

Так, факт руху автомобіля марки «Renault Scenic», державний номер НОМЕР_1 , у вказаних в протоколі час та місці ОСОБА_1 не заперечується.

Натомість, ОСОБА_1 стверджує, що автомобілем в цей час керувала його дівчина ОСОБА_2 , яка підтвердила це під час судового розгляду. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стверджують, що коли автомобіль заїжджав на «парковку», то за кермом була саме ОСОБА_2 . Після зупинки на «парковці» ОСОБА_1 відразу помінявся з ОСОБА_2 місцями, а саме: ОСОБА_1 вийшов з пасажирського місця, обійшов автомобіль та сів на водійське місце, а ОСОБА_2 пересіла на пасажирське місце не виходячи з автомобіля.

На файлі _1 зафіксовано рух автомобіля марки «Renault Scenic», який рухається та о 18 год 27 хв 51 с зникає з поля зору за зупиненими автомобілями (00.29 хвилина запису). О 18 год 27 хв 55 с автомобіль марки «Renault Scenic», який вже припаркований, з`являється в полі зору, а о 18 год 27 хв 59 с зафіксовано знаходження за водійським сидінням ОСОБА_1 , який відкриває двері автомобіля та виходить до працівників поліції (00.38 хвилина запису), на пасажирському місці знаходиться дівчина.

Суд звертає увагу, що з моменту приблизного часу зупинки транспортного засобу до моменти фіксації знаходження за водійським сидінням ОСОБА_1 минуло декілька секунд, що ставить під сумнів версію сторони захисту, що після зупинки автомобіля ОСОБА_1 та ОСОБА_2 помінялись місцями. При цьому ОСОБА_1 вийшов з пасажирського місця, обійшов автомобіль та сів на водійське місце, тобто начебто вчинив ці дії лише за декілька секунд з незрозумілих на те підстав.

Поряд з чим суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_2 в частині того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки вони суперечать дослідженим в судовому засіданні доказам, та звертає увагу на те, що вона перебуває за її свідченнями в близьких стосунках з ОСОБА_1 та вочевидь своїми показами намагається допомогти останньому уникнути адміністративної відповідальності.

Також на файлі _3 зафіксовано як ОСОБА_1 повідомляє, що: «я припаркувався, а коли я заїхав на паркову, позаду мене включили проблискові маячки» (02 хвилина запису); «я правила дорожнього руху не порушував, я припаркувався (09 хвилина запису). Тобто, на цих записах ОСОБА_1 чітко стверджує, що саме він керував транспортним засобом.

Водночас суд звертає увагу на покази свідка ОСОБА_2 в тій частині, в якій остання вказала, що 11.06.2023 близько 12 години дня ОСОБА_1 вживав алкогольні напої.

Оцінюючи викладені вище зафіксовані на відеозаписі факти в сукупності з поведінкою ОСОБА_1 , яка є типовою для осіб, які є водіями, суд доходить висновку, що саме він керував транспортним засобом та був водієм за викладених в протоколі обставин.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є безпідставними, а також розцінюються судом як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності і стягнення.

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями ОСОБА_1 , який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З огляду на вище викладене, огляд проведений відповідно до Інструкції та ст. 266 КУпАП.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд дослідивши докази, надавши відповіді на всі аргументи сторони захисту приходить, до висновку, що викладене вище у сукупності, свідчить про порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, який відноситься до грубих порушень на транспорті та його підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника та майновий стан останнього, ступінь його вини. При цьому, судом враховується вік особи, його сімейний та майновий стан.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Згідно довідки інспектора СРПП ВП №3 Гайсинського РУП капітана поліції Брудницького Я.В. за останніх 12 місяців ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувалася, посвідчення водія отримував.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинення вказаного правопорушення накладається адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відтак, враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що слід накласти стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Призначення саме такого адміністративного стягнення на переконання суду є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн 80 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя