Справа №521/4897/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Кузьменко Н.Л.,
з секретарем Чебановою С.В.,
представника митниці Іванчикової А.Ю.,
захисника адвоката Ковташа Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі матеріали справи, що надійшли повторно з Одеської митниці Державної митної служби України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, та клопотання адвоката Ковташа Дмитра Миколайовича, який дії в інтересах ОСОБА_1 про направлення справи для проведення додаткової перевірки, суд
Не погоджуючись із вказаним рішенням, захисник адвокат Ковташ Д.М., який дії в інтересах ОСОБА_1 оскаржив постанову в апеляційному порядку.
29.03.2023 року Одеський апеляційний суд розглянув апеляційну скаргу адвоката Ковташа Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , та ухвалив постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України скасувати, а справу про порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України у відношенні ОСОБА_1 повернути до Одеської митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки.
12.07.2023 року, після проведення додаткової перевірки та проведення комплексної експертизи по справі, Одеська митниця повторно направила до Малиновського районного суду м. Одеси справу про порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України за протоколом №6209/5000/21 від 17.06.2021 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями, для розгляду зазначеної справи про порушення митних правил було визначеного головуючого суддю Кузьменко Н.Л.
Після призначення справи до розгляду, адвокатом Ковташем Д.М. було заявлено через канцелярію суду клопотання про направлення справи для проведення додаткової перевірки.
В судовому засіданні адвокат Ковташ Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Представник митниці в судовому засіданні Іванчикова А.Ю. заперечувала проти клопотання захисника.
Дослідивши наявні в матеріалах справи документи та клопотання захисника, а також вислухавши доводи сторін, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, ст. 486 МК України, завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.
Згідно ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України..
Статтею 487 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУПАП.
Положеннями ч.ч. 1, 2 статті 515 МК України передбачено, що експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою. Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.
Поряд з цим, ч. 6 ст. 515 МК України встановлено, що у разі неналежної якості або повноти висновку експерта може бути призначена повторна експертиза, проведення якої доручається іншому експерту (експертам).
Під час розгляду клопотання сторони захисту судом встановлено, що Постановою Одеського апеляційного суду від 29.03.2023 року, зокрема, було постановлено про направлення справи про порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України у відношенні ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки.
Зі змісту постанови апеляційного суду вбачається, що апеляційний суд прийшов до висновку, що в матеріалах справи взагалі відсутні докази того, що посадові особи ТОВ «Експоцентр - Одеса» мають право на здійснення досліджень з проведення оціночної діяльності по визначенню митної вартості незадекларованих товарів. Окрім того, апеляційний суд зауважив, що у даному випадку була встановлена приблизна вартість незадекларованих товарів, що є неприпустимим, оскільки сума адміністративного стягнення у виді штрафу за ст. 472 КПК України встановлюється саме в залежності від вартості товарів. Таким чином, митному органу необхідно з`ясувати вказані обставини для всебічного та повного визначення обставин справи на підтвердження вини особи, яка притягується до відповідальності. Крім того, апеляційним судом вказано, що вирішити питання, щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ст. 472 МК України без виконання працівниками митниці вищезазначених вимог на даний час неможливо».
Статтею 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»№ 2658-III від 12.01.2001 року встановлено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.
Так, зокрема, Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003 року встановлено особливості проведення оцінки певних видів майна та як вбачається з положень даного стандарту, оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення. З метою обґрунтування остаточного висновку про вартість об`єкта оцінки результати оцінки, отримані із застосуванням різних методичних підходів, зіставляються шляхом аналізу впливу принципів оцінки, які є визначальними для мети, з якою проводиться оцінка, а також інформаційних джерел на достовірність результатів оцінки.
Згідно пункту 4 Розділу І «Методичних Рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», затвердженого Наказом Державної митної служби України № 362 від 13.07.2012 року - при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості посадові особи, що здійснюють такий контроль, застосовують положення Методичних рекомендацій з метою аналізу, виявлення та оцінки ризиків щодо заявлення декларантом або уповноваженою ним особою неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірному визначенні митної вартості товарів.
Розділом V Методичних рекомендацій встановлено, що під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовуються такі джерела інформації, зокрема, інформація, отримана в мережі Інтернет (офіційні сайти виробників товарів, прайс-листи Інтернет-магазинів тощо).
Таким чином, суд вважає, що інформація з мережі Інтернет, під час експертного дослідження для встановлення вартості товару, може бути джерелом інформації для встановлення вартості подібного товару, проте використання, у даній справі, джерел інтернет-ресурсів, зокрема країни агресора, яка застосовує збройну силу проти суверенітету, незалежності чи територіальної цілісності України, є неприпустимим та таким, що підпадає під ознаки необ`єктивної оцінки.
Відтак, суд погоджується з доводами сторони захисту та приходить до висновку про неналежне виконання вимог постанови Одеського апеляційного суду від 29.03.2023 року щодо проведення оціночної діяльності по встановленню вартості товарів у даному справі про порушення митних правил.
Оскільки, суд апеляційної інстанції зазначив, що вирішити питання, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 472 МК України без виконання працівниками митниці вищезазначених вимог неможливо, суд вважає необхідним задовольнити клопотання захисника та повернути справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст. 472 МК України до Одеської митниці для належного виконання вимог Постанови Одеського апеляційного суду від 29.03.2023 року, а саме для проведення додаткової перевірки з метою проведення належного, об`єктивного та повного експертного дослідження.
Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК України, постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.
Керуючись ст.ст. 486, 489, 494, 527, 529 Митного Кодексу України, а також ст. 287 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання адвоката Ковташа Дмитра Миколайовича, який дії в інтересах ОСОБА_1 про направлення справи для проведення додаткової перевірки задовольнити.
Встановити строк для проведення додаткової перевірки - 30 (тридцять) днів з дати отримання матеріалів даної справи, для усунення недоліків, описаних у мотивувальній частині постанови суду.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Л. Кузьменко