Постанова

Іменем України

24 серпня 2023 року

смт Краснопілля

Справа № 578/1320/23

провадження № 3/578/692/23

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР А. І. за участю ОСОБА_1 устатусі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянув в приміщенні суду в смт Краснопілля Сумської області справу про адміністративне правопорушення стосовно гр. ОСОБА_1 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання за протоколом: АДРЕСА_2 , за фактом притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

та установив:

З протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАД № 063564 від 12.08.2023 випливає, що гр. ОСОБА_1 12.08.2023 близько 10:00 год.за АДРЕСА_2 , вчинила стосовно свекрухи ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 уповноваженою особою підрозділу поліції кваліфіковано за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі також КУпАП/.

На засіданні суду ОСОБА_1 не визнала свою вину та пояснила, що у вільний від роботи час приїздить до ОСОБА_3 за місцем його реєстрації в АДРЕСА_2 , де проживає з ним декілька днів, допомагає по господарству, і потім знову повертається на тиждень до міста Суми. Між ОСОБА_3 та його батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є спір з приводу проживання у домоволодінні за вказаною адресою. Батьки постійно провокують сина на лайку, вимагають покинути домоволодіння. У визначений у протоколі день та час вона була свідком такого конфлікту. Разом з цим, поводила себе стримано, а подружжя ОСОБА_5 ображали її та сина ОСОБА_3 , висловлювалися нецензурною лайкою, словесно погрожували. На підтвердження пояснень предоставила суду відеозапис події, записаний на мобільний телефон.

Так, згідно з частиною першою статті 173-2 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Особливість домашнього насильства полягає у тому, що воно відбувається у колі близьких одне одному людей (родичів, членів сім`ї), які пов`язані між собою тісними зв`язками: шлюбними, інтимними, кровними, емоційними, спільним побутом тощо. Як правило, домашня тиранія відбувається поза сторонніми очима, тому і свідків проявів насильства або немає взагалі, або ними є члени родини. Психологічне та економічне насильство найбільш «приховані» форми домашньої тиранії.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та додані до протоколу.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності: протокол про адміністративне правопорушенняВАД № 063564 від 12.08.2023, Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 за 12.08.2023, суд доходить висновку, щоналежними та допустимими доказами не доведено вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства щодо ОСОБА_2 , а самі лише твердження останньої про те, що ОСОБА_1 чинить психологічне насильство щодо неї, суд не може покласти в основу рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи. Звернення ОСОБА_2 із заявою до органів поліції не підтверджує факт домашнього насильства, оскільки він стосується конфлікту між заявником та сином ОСОБА_3 з приводу користування майном. Матеріали відеозапису висновків суду не спростовують.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог стст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, заява №36673/04).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначені обставини, суд доходить висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Згідно п. 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення Серія ВАД № 063564 від 12.08.2023 стосовно гр. ОСОБА_1 за частиною першоюстатті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 цього кодексу у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536,80 грн віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А. І. КОСАР