Справа № 944/4752/22
Провадження №3/944/74/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2023 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., з участю адвоката Швеця І.Я., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 об 22год 58хв 27 вересня 2022 року по вулиці М.Шашакевича, 2 в м.Яворові Львівської області, керував автомобілем марки «Шкода Октавія» з номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Алкотест Драгер- 6810», згідно даних алкотесту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 вміст алкоголю становить 1,04 проміле, що підтверджується висновком №63 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.09.2022року, чим порушив п.2.9«а» Правил Дорожнього Руху України, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Швець І.Я. вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП заперечив та пояснив що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер алкотест -6810» та у зв`язку із такою відмовою був направлений поліцейським для проходження огляду в заклад охорони здоров`я.

В пункті 3 розділу 3 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735 зазначено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я(у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько - акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно із чинним законодавством.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, при проведенні огляду лікарем особи водія на виявлення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я участь самого поліцейського в ході такого огляду обмежується виключно його присутністю.

Абсолютно зрозумілим є те, що під категорією присутності під час проведення огляду лікарем особи на виявлення стану алкогольного сп`яніння слід розуміти спостереження за самою процедурою огляду лікарем без будь-якого втручання чи будь- яких інших дій, які можуть свідчити про прояв упередженості (зацікавленості) до результатів медичного огляду.

Однак, на противагу існуючому законодавчо встановленому порядку (принципу) проведення медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 в приміщенні некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» такий огляд водія проводився безпосередньо поліцейським та в присутності лікаря що підтверджується відеозаписом.

У закладі охорони здоров`я поліцейський примусив водія ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест»- 6810, який перебуває на балансі Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, тобто, фактично за допомогою того ж засобу від проходження якого водій ОСОБА_1 попередньо відмовився на місці зупинки транспортного засобу.

На адвокатський запит від 09.11.2022 року начальником Яворівського РВП ГУНП у Львівській області було надано відповідь, що газоаналізатор «Драгер Алкотест» 6810 за допомогою якого здійснювався огляд від 27.09.2022 року в приміщенні КНП ЯМР ЛО «ЯЦРЛ» на виявлення стану алкогольного сп`яніння громадянина ОСОБА_1 перебуває на балансі Яворівського РВП ГУНП у Львівській області.

Згідно п. 2.4. Наказу Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації від 05.06.2020 року за № 401 «Про порядок проведення медичних оглядів для виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», керівникам міських та районних лікарень наказано забезпечити заклади охорони здоров`я, яким надано право проведення зазначених оглядів, медичним обладнанням, яке дозволено МОЗ України і тест- системами для визначення вмісту етанолу, наркотичних речовин, лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в біологічних середовищах людини.

Вважає, що огляд водія ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння в приміщенні некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» повинен був бути проведений лікарем цього закладу охорони здоров`я і в присутності поліцейського, а не навпаки та за допомогою медичних засобу (обладнання), яке перебуває на балансі закладу охорони здоров`я, а не на балансі патрульної поліції, оскільки нормативно є передбачено, що заклади охорони здоров`я повинні бути забезпечені своїми медичними засобами для проведення вищезазначених оглядів. Оскільки, огляд водія ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння проведений в приміщенні некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» з порушенням вимог статті 266 КУпАП, такий слід визнати недійсним та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснення надані адвокатом підтримав. Просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, слід прийти до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст.245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена у зв`язку керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно абз.1 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до абз.4 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, що для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до ст. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Як вбачається із оглянутого відеозапису з бодікамер поліцейського під час огляду черговим лікарем у ОСОБА_1 було встановлено наявність запаху алкоголю з ротової порожнини.

Інспектором поліції суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення викладено згідно з вимогами ст. 256 КУпАП.

Покликання адвоката в судовому засіданні на те, що лікарем, ОСОБА_1 було відмовлено у відібрані зразків крові для встановлення стану алкогольного сп`яніння суддя не вважає безумовною підставою відсутності його вини.

Оскільки, за приписами п.8 даної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я. За приписами п.3 розділу III Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Пунктами 12,13,14 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Таким чином, визначення стану алкогольного сп`яніння шляхом лабораторного дослідження здійснюється лише у окремо взятих випадках, зокрема, під час ДТП.

Також посилання адвоката на те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним, не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Належить взяти до уваги, що незважаючи на незгоду із діями працівників поліції під час складання ними протоколу, цей протокол складений уповноваженою особою і дії службової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, а також останній не звертався із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мав для цього достатньо часу.

Покликання адвоката на те, що працівник поліції не вправі був надавати технічний прилад "Драгер", для визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 , в медичному закладі, де його було оглянуто лікарем, оскільки технічний прилад "Драгер " мав бути в медзакладі, суд відхиляє, оскільки, працівник поліції в присутності ОСОБА_1 лікаря та інших медпрацівників, розпакував герметично закритий прилад для проходження огляду на стан сп`яніння, що відображено на відеозаписі та вважає, що такі дії адвоката направлені з метою уникнення ОСОБА_1 покарання за вчинення адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується актом №63 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 вересня 2022року, висновком №63 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.09.2022року, результатом тесту «Драгер», згідно даних алкотесту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 вміст алкоголю становить 1,04 проміле, відеозаписом, який міститься на диску СD-R.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відтак в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого та ступінь його вини.

Крім цього, слід зазначити, що у рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

З врахуванням вищенаведеного приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме, застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Вважаю, що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2023 року встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 454грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.