Справа №295/9439/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Болейко А.П., розглянув матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №208561 від 14.07.2027, ОСОБА_1 14.07.2023 близько о 20 год 30 хв у АДРЕСА_2 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме останній кидав каміння у вікно квартири АДРЕСА_3 зазначеної адреси, в якій проживає гр. ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину за ч. 1 ст. 184 КУпАП не визнала. Пояснила, що 14.07.2023 о 20 год 30 хв її малолітній син ОСОБА_4 не кидав каміння у вікно квартири АДРЕСА_4 , оскільки останній був з нею, з чоловіком та молодшим братом вдома. Пояснила, що ОСОБА_3 оговорює її родину, має з останніми та з іншими сусідами неприязні відносини. Просила визнати її невинуватою, закривши провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник Кирильчук І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просила визнати останню невинуватою, закривши провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Підтримала своє письмове клопотання про закриття провадження у справі від 21.08.2023, обґрунтовуючи, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ, згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку». В даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення не визначено, які саме неправомірні діяння гр. ОСОБА_1 вказують на її ухилення від батьківських обов`язків. Вважає, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту працівника поліції та заяви потерпілого, викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства».

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні надав пояснення, які аналогічні поясненням ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, положеннями ч. 1 ст. 184 КУпАП встановлено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, окрім заяви та пояснень ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому закриває провадження за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки відповідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя