Справа № 372/2319/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 вересня 2023 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Тиханський О.Б., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського РУП ВП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого: ВБО конвітус Українка, соціальний працівник, реєстраційний номер облікової картки платника податків: не відомо,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №130135 від 21.05.2023, 21.05.2023 року о 01 год. 20 хв. в м. Обухів, по м-н Яблуневий, буд. 2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушена координація рухів, нечітке мовлення). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі відмовився, що засвідчено у встановленому законом порядку з відео фіксацією на нагрудну бодікамеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, скоївши тим самим правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав, від письмових пояснень відмовився.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчинені даного правопорушення не визнав, пояснивши, що в нього захворіла дитина і він був вимушений поїхати до тещі за ліками і його зупинили працівники поліції так як вже була комендантська година. Алкогольних напоїв він не вживав, від проходження огляду не відмовлявся. Але працівники поліції не зробили тестування, так як в них був відсутній алкотестер «Драгер».

В судовому захисник адвокат Івахненко В.А. просив провадження по справі закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що складення протоколу про адміністративне правопорушення було здійснено із порушенням вимог діючого законодавства та процесуальних норм. Зазначив, що ОСОБА_1 не змогли зробити алкотест на місці зупинки, так як в працівників поліції був відсутній даний прилад. Вказує також на те, що працівниками поліції не залучалися свідки, які могли б підтвердити відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також зазначив, що під час зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, він їхав за ліками для дитини, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся.

Працівники поліції ОСОБА_2 підтвердив факт відсутності алкотесту у працівників поліції, пояснив, що алкотестів не вистачає, а тому при виявленні у водіїв ознак алкогольного сп`яніння, вільний алкотест підвозять інші працівники поліції. Проте, в той вечір працівник поліції не міг підвезти алкотест, а тому ОСОБА_1 було запропоновано підїхати разом з працівниками поліції до місця де був алкотест або проїхати в лікарню, проте він відмовився.

Суд, вислухавши осіб, дослідивши надані суду докази, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Диспозиція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту статті 256 КУпАП вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення повинен містити встановлені докази провини правопорушника в даному адміністративному правопорушенні, які повинні бути зафіксовані належним чином іншими матеріалами справи. Ці відомості потрібні суду для всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, правильної кваліфікації правопорушення та винесення постанови по справі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі- ПДР) зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.п.6,7 розділу I Інструкції Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п.1 розділу II Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п. 12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 Порядку, саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Таким чином, у разі виявлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести огляд водія на стан сп`яніння саме на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів. А вже після відмови від такого прохолодження, запропонувати поїхати в лікарню.

В даному ж випадку, відсутність у працівників поліції спеціальних технічних засобів є порушенням порядку проведення освідування особи на стан сп`яніння та не відповідає вимогам Інструкції.

Зі змісту переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування з водієм у інспектора виникла підозра про його перебування в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але у працівників поліції був відсутній алкотестер «Драгер».

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суддя зауважує, що працівниками поліції не було дотримано визначеного законодавством порядку проходження огляду на визначення стану сп`яніння, а суть правопорушення, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення ААД N 130135 від 21.05.2023, не ґрунтується на фактичних обставинах справи та зібраних доказах.

При матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні і допустимі докази того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою підрозділу НП України, що підтверджує його пояснення дані в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції не було надано суду доказів належного встановлення обставин події.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Вважаю, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що справу відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, п. 1 ст. 247, 256, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд:

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області на протязі 10 днів з моменту винесення даної постанови в порядку ст. ст. 287-291 КУпАП.

Суддя: О.Б. Тиханський