Справа № 496/4538/22
Провадження № 3/496/85/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

08.09.2022 року о 16:15 год. в с. Нерубайське по вул. Залізняна, Одеського району гр. ОСОБА_1 , керував мопедом Honda Dio д.н. б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Був обстежений алкотестером Drager 6810, результат позитивний 2.13 %, чим порушив п.п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судові засідання які були призначені на 16.01.2023р., 01.03.2023р., 25.04.2023р., 07.08.2023р., неодноразово не з`являвся, про дату та час судового засідання сповіщався за адресою визначеною матеріалами протоколу, але до суду повернулись конверти з відміткою «за закінченням терміну зберігання», в судове засідання яке було призначено на 30.08.2023р. не з`явився причини неявки суду невідомо, але до суду повернулось поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. Ніяких заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доказана матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №075622 від 08.09.2022р., чекам до пристрою «Драгер», з показником вмісту алкоголю 2.13 % проміле та відеозаписом.

Відповідно до п. 28 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст.121, ч.4 ст.122, ст. 122, ч.3 ст.123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не отримував права керування транспортними засобами.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у скоєні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Буран В.М.