Справа № 276/487/23
Провадження по справі № 3/276/344/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Бобер Д.О. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, інвалідності не має, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

14.03.2023 року о 00 годин 20 хвилин в смт. Нова Борова по вул. Незалежності -Привокзальна водій ОСОБА_1 керував автомобілем КІА Sorento, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, почервоніння шкірного покриву обличчя, від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в найближчій лікарні відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожного руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП не визнав та суду пояснив, що транспортним засобом 14.03.2023 року о 00 годин 20 хвилин в смт. Нова Борова не керував, так як 13 березня з 19 години відпочивав у свого знайомого ОСОБА_2 , що проживає в смт. Нова Борова, з яким вживали спиртні напої. Близько 23 години у них закінчився алкоголь та ОСОБА_1 попросив свого батька завести їх в центр селища, на що той погодився та відвіз їх до центру і він з другом залишилися в автомобілі. Через деякий час ОСОБА_1 заснув, а його товариш ОСОБА_3 напевно пішов до дому. Вказав, що поспав в машині десь 30 хвилин і відчув як двері в машині відкрилися і він побачив двох чоловіків у формі, якими виявилися представники територіальної оборони, яких він раніше не знав. Пізніше на місце приїхали і працівники поліції, які вимагали у нього документи на автомобіль та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 зазначив, що у нього не було документів на автомобіль, оскільки керував автомобілем його батько та з цих же підстав він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Також зазначив, що працівники територіальної оборони «мають на нього зуб», а саме ОСОБА_4 , проте його 14 березня 2023 року на місці події не було.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника - адвоката Сидорчука М.В., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх та незаперечних доказах.

Із наданих до суду матеріалів про адміністративне правопорушення слідує, що доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, не підтверджується належними та допустимими доказами. Надані матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори в Україні», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Так, 20.02.2019 року Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рамках справи №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Разом з тим, з дослідженого відеозапису не вбачається факту керування ОСОБА_1 автомобілем та його зупинку працівниками поліції, на момент виявлення транспортний засіб знаходився у нерухомому стані, а ОСОБА_1 не вказував, що саме він та коли керував цим транспортним засобом.

Разом з тим, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що входить до складу ІНФОРМАЦІЯ_2, яка у складі груп здійснює патрулювання у нічний час на території громади. Зазначив, що 13 березня 2023 року десь біля 23 години заступив на чергування разом з двома іншими членами ТРО. Під час патрулювання на автомобілі, близько 23:50 помітили автомобіль КІА «Соренто», який рухався по вул. Залізничній в смт. Нова Борова з підвищеною швидкістю, а тому їх група почала розвертатися, щоб з`ясувати хто це їздить та повідомити, що настає комендантська година, проте не змогли догнати вказаний автомобіль та продовжили патрулювання. Хто керував вказаним автомобілем свідок не бачив, так як було темно. Десь через 30 хвилин їх група знову побачила вказаний автомобіль, який стояв вже на узбіччі в центрі селища. Під`їхавши до автомобіля КІА побачили на водійському сидінні ОСОБА_1 , який, як здалося свідку спить. ОСОБА_1 мав чи то ознаки сп`яніння чи то втоми, точно свідок вказати не може. Після цього їх група викликала працівників поліції, які приїхали десь через півгодини та складали якісь матеріали, зокрема від його імені склали пояснення, яке він підписав. Свідок на уточнюючі запитання в суді повідомив, що він не бачив, щоб автомобілем КІА «Соренто», коли той рухався, керував саме ОСОБА_1 , а також їх група вказаний автомобіль не зупиняла, а лише виявила даний автомобіль в центрі селища, який стояв на узбіччі та в якому сидів ОСОБА_1 .

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , пояснення яких долучено про протоколу про адміністративне правопорушення на неодноразові виклики до суду не прибули, їх явку відділенням поліції № 4 Житомирського РУП, як органом яким складалися адміністративні матеріали та на який згідно ст. 251 КУпАП покладено обов`язок збирання доказів, в судове засідання не забезпечено. З огляду на викладене, письмові пояснення вказаних свідків в частині керування транспортним засобом безпосередньо ОСОБА_1 судом до уваги не беруться, оскільки вони не підтверджені ними в судовому засіданні, не підтверджуються долученими відеозаписами, а також заперечуються як ОСОБА_1 так і іншим свідком ОСОБА_5 .

За вказаних обставин, ініційована працівником поліції процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як особи яка не керувала транспортним засобом, є безпідставною та незаконною, а відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння за таких обставин не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису з фіксацією обставин події, працівниками поліції не було задокументовано, обгрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП суд прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 33, 245, 251, 252, 256, 291, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Повний текст постанови складено 28.08.2023.

Суддя: Д.О. Бобер