Провадження № 3-2884/23
Справа № 760/6412/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2023 року Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Горбатовська С. А., а участю: захисника Клечановського І.С., потерпілої ОСОБА_1 , представника потерпілої Лисенка Я.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 19.03.2023, приблизно о 19.30 год., перебуваючи по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру стосовно колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме: штовхав, вдарив рукою по голові, чим завдав шкоди фізичному здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що за адресою, вказаною у протоколі, проживає з сином, матір`ю, бабусею та цивільною дружиною. Перебував у шлюбі з ОСОБА_1 , мають сина 10-ти років. З 2013 року дружина проживає у м. Ірпінь Київської обл., має іншу сім`ю та від другого шлюбу малолітню дитину. З 2016 року проживає з сином. До війни ОСОБА_1 зустрічалась з сином 3-4 рази на рік, участі у вихованні та утриманні сина не приймала. Після того, як син став проживати з ним, припинив сплачувати ОСОБА_1 аліменти, у зв`язку з чим утворилась заборгованість та його рахунки були арештовані виконавчою службою. На його думку, ОСОБА_1 , не проживаючи з сином та не утримуючи дитину, має намір отримувати від нього аліменти. Крім того, ОСОБА_1 чинить перепони у проживання з сином, не дала йому дозволу на вивіз сина за кордон на відпочинок. На початку війни вивіз сина за 100 км від м. Києва, де останній перебував разом з його матір`ю - ОСОБА_4 . В цей період ОСОБА_1 сина не відвідувала, проте, з невідомих причин звернулась до органів опіки з приводу створення їй перешкод у спілкуванні з дитиною. 19.03.2023 ОСОБА_1 приїхала до сина, забрала його гуляти. Приблизно о 19 год., вийшов до свого будинку зустрічати сина. ОСОБА_1 повела сина до квартири. Він намагався з`ясувати, чому ОСОБА_1 повинна отримувати від нього аліменти, якщо син проживає з ним. Чоловік ОСОБА_1 поводив себе агресивно, поклавши руку на його плече, погрожував, що «вони ще зустрінуться.» ОСОБА_1 вийшла з квартири, почала ображати, говорила, що син немає належного одягу, він погано доглядає за сином. В цей час його син, плачучи, почав кричати з вікна, щоб не чіпали його тата. ОСОБА_1 повернулась до квартири, з вікна квартири почув крик, що ОСОБА_1 зламала руку бабусі. Він піднявся до квартири, де мати повідомила, що ОСОБА_1 побила її та зламала руку бабусі. Його мати викликала поліцію та швидку. Тілесних ушкоджень він ОСОБА_1 не наносив. Закрив двері квартири, у якій перебувала ОСОБА_1 , щоб дочекатись поліцію. За 20 хвилин приїхали працівники поліції, які склали п`ять протоколів: три на ОСОБА_1 , один на ОСОБА_4 та один на нього.

Захисник просив провадження у справі закрити на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, мотивуючи, що у відповідності до висновку експерта №042/1-126-2023 від 29.03.2023, долученого ОСОБА_1 до справи, будь-яких тілесних ушкоджень на обличчі або голові останньої не виявлено, а тому у справі відсутні докази на підтвердження обставин, викладених у протоколі. Захисник просив прийняти до уваги обставини, встановлені суддею Солом`янського районного суду м. Києва у постанові від 17.05.2023 за результатами розгляду протоколу стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, складеному за тією ж пригодою, що і даний протокол, та наявність кримінального провадження по події 19.03.2023, у якому триває дізнання.

ОСОБА_1 пояснила, що з 2016 року її колишній чоловік ОСОБА_2 проживає з їх спільним сином, вона перебуває у другому шлюбі, від якого має малолітню дитину. Коли син проживав з нею, отримувала від ОСОБА_2 аліменти, надалі, останній перестав їх сплачувати, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Коли син почав проживати з батьком, аліменти вона не отримувала. Сину допомагала, з ОСОБА_2 була домовленість щодо утримання дитини. З сином зустрічалась регулярно, протягом трьох днів на місяць дитина проживала з нею. Дозволу на вивіз сина за кордон ОСОБА_2 не надала, оскільки останній хотів вивезти сина до іншої держави на постійне місце проживання. ОСОБА_2 чинив перепони у спілкуванні з сином, з початку війни вивіз сина, не повідомивши їй адресу, тому вона звернулась до органів опіки. 19.03.2023 зустрілась з сином. Ввечері ОСОБА_2 зі своєю дружиною зустрічав їх біля під`їзду. Вона повела сина до квартири. Вийшовши з під`їзду, побачила, що ОСОБА_2 сперечається з її чоловіком щодо аліментів. ОСОБА_2 поводив себе агресивно, її чоловік жодних дій стосовно ОСОБА_2 не вчиняв. Син покликав її з вікна квартири. Вона піднялась до квартири, син кричав у вікно, що його батька, ОСОБА_2 , б`ють. Мати та бабуся ОСОБА_2 почали її бити. В цей час до квартири зайшов ОСОБА_2 , наніс їй декілька ударів по обличчю та у плече, хватав за руки, штовхав. Після чого, мати ОСОБА_2 викликала поліцію, ОСОБА_2 зачинив двері та утримував її у квартирі до приїзду працівників поліції. Вказує, що тілесних ушкоджень матері та бабусі ОСОБА_2 не завдавала.

Даючи пояснення у справі ОСОБА_1 змінювала свою позицію, на початку розгляду справи вказувала, що рука у бабусі ОСОБА_5 на момент події вже була зламана, в подальшому, зазначила, що можливо бабуся впала від її поштовху та зламала руку.

Щодо дій ОСОБА_2 . ОСОБА_1 також надала судді пояснення, які мають суперечливий зміст, вказувала, що тілесні ушкодження їй завдали мати і бабуся ОСОБА_6 , які її били, та від дій яких отримала тілесні ушкодження, і є потерпілою у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 125 КК України. Надалі, зазначила, що саме ОСОБА_2 наніс їй удари рукою в плече та в обличчя.

Представник потерпілої просив визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вважаючи, що обставини, викладені у постанові судді від 17.05.2023, не мають значення у даній справі, оскільки провадження у справі закрито стосовно ОСОБА_1 , а тому дії ОСОБА_2 при постановленні рішення суддею не досліджувались. Щодо кримінального провадження, то воно триває, в тому числі, щодо дій ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 .

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необрежна) дія чи бездіяльність, яка посягає на, в тому числі, і права і свободи громадян.

Диспозиція ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто за умисне вчинення дій або бездіяльності фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення характеризується прямим умислом.

В судовому засідання встановлено, що 19.03.2023, приблизно о 19-19.30 год., по вул. В. Липківського, 11 у м. Києві за участю ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 мала місце конфлікт на побутовому рівні.

З матеріалів справи вбачається, що під час конфлікту ОСОБА_5 та ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження, за заявою ОСОБА_5 внесені відомості до ЄРДР за № 0000367 від 19.03.2023 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у якому триває дізнання, в ході якого експертом виявлені у ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження.

У відповідності до протоколу ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство стосовно ОСОБА_1 фізичного характеру, а саме: штовхав, вдарив рукою по голові.

Згідно висновку експерта №042/1-126-2023 судово - медичної експертизи від 29.03.2023 у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців на задній поверхні правого плеча в середній третині, в верхнє - зовнішньому квадраті лівої сідничної ділянки; сліди від саден, що загоїлись, - на тильній поверхні правої кисті в проекції голівки 3-ї п`ястної кістки та в 4-му міжп`ясному проміжку.

Тілесні ушкодження голови (обличчя) у ОСОБА_1 експертом не виявлені.

Суддя враховує, що для проведення судово - медичної експертизи ОСОБА_1 надала експерту довідку ТОВ «Доктор 24» від 27.03.2023, у якій зазначено про отримання останньою травми голову.

Проте, в ході експертного дослідження дані довідки від 27.03.2023 в частині отримання ОСОБА_1 травми голови не встановлені.

Тому, розглядаючи справу в межах змісту протоколу, суддя вважає, що доводи ОСОБА_1 про отримання нею травми голови (обличчя) в результаті події 19.03.2023 наразі не підтверджуються доказами.

Крім того, аналізуючи позицію ОСОБА_1 в судовому засіданні, зміну останньою пояснень в частині особи (осіб), яка (які) чинила (-ли) стосовно неї активні дії фізичного характеру, наявність ще чотирьох протоколів, складених по події 19.03.2023, та кримінального провадження по цій події, оцінюючи інші зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вважає, що обставини, викладені у протоколі, як суть адміністративного правопорушення, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Суддя також приймає до уваги висновки, викладені у постанові судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.05.2023, в частині встановлення сімейної сварки на побутовому рівні - конфлікту між подружжям ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ), що мало місце 19.03.2023, за ознак відсутності домашнього насильства.

Постанову судді від 17.05.2023 сторони вважають законною та обґрунтованою, тому її не оскаржували.

Ч. 2 ст. 38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративне правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

У відповідності до п) 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Таким чином, керуючись ст. ст. 38, 247, 280 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: