Номер провадження 3/521/9916/23
ПОСТАНОВА

13.06.2023 м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Передерка Д.П., при секретарі Ковач Е.В., за участю прокурора Терлецької І.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , при розгляді матеріалів, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , керівника комунальної установи «Запасні пункти управління цивільного захисту Одеської міської ради»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали адміністративної справи за протоколом №1070/2023 від 16.05.2023 року у відношенні ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника комунальної установи «Запасні пункти управління цивільного захисту Одеської міської ради», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII «Про запобігання корупції» і Примітки до ст. 172-7 КУпАП, в порушення ст. 28 Закону, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання подання №01-17/166 від 16.12.2021 на погодження премії собі особисто у грудні 2021 року (з нагоди державного свята Нового року та Різдва Христового), в якому самостійно оцінив свою роботу та визначив відсотковий розмір премії (середньомісячна заробітна плата), що стало підставою для видачі наказу КУ «Запасні пункти управління цивільного захисту Одеської міської ради» №95 від 16.12.2021, згідно якого ОСОБА_1 встановлена грошова премія у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Прокурор у судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за викладеними в протоколі обставинами та застосувати до нього покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, не визнав та пояснив, що він належним чином повідомляв та узгоджував всі виплати із суб`єктом призначення, а саме із Одеським міським головою ОСОБА_2 .

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону особи, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону (у тому числі державні службовці) зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до положень цієї ж статті Закону особи, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно примітки до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, розпорядженням голови Одеської міської ради №234-01 к від 18.02.2002 ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника запасних пунктів управління цивільної оборони м. Одеси, у зв`язку з чим він є суб`єктом відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та Примітки до ст. 172-7 КУпАП відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією.

За змістом зазначеної статті Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 172-7 КУпАП, суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП законом визнається не повідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у особи реального конфлікту інтересів та вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Тобто, вирішальним для встановлення цього складу адміністративного правопорушення є саме встановлення та доведення наявності реального конфлікту інтересів та його змісту.

При вирішенні питання про наявність реального конфлікту інтересів в діях ОСОБА_1 , суд бере до уваги позицію Національного агентства з питань запобігання корупції, яка міститься в Роз`ясненнях агентства щодо наявності/відсутності конфлікту інтересів під час реалізації повноважень з окремих питань оплати праці Національного агентства з питань запобігання корупції №11 від 13.06.2022 року, відповідно до яких конфлікт інтересів буде відсутнім, якщо керівник приймає рішення щодо виплати собі стимулюючих виплат за погодженням із суб`єктом призначення/керівником вищого рівня. При цьому, суд приймає до уваги, що запропонований Національним агентством спосіб встановлення керівником стимулюючих виплат, цілком збігається зі способом нарахування премії, обраним ОСОБА_1 при яких він, перед прийняттям рішення про встановлення собі стимулюючих виплат, подав відповідні пропозиції на погодження іншій особі (суб`єкту призначення/керівникові вищого рівня).

Як вбачається з матеріалів справи, 16.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до Одеського міського голови Труханова Г.Л. із поданням №01-17/166 про надання згоди на преміювання керівного складу комунальної установи «Запасні пункти управління цивільного захисту Одеської міської ради» з нагоди державного свята Нового року та Різдва Христового у грудні 2021 року, тобто себе, як керівника даної комунальної установи та заступника керівника.

Відповідно до наказу №95 від 16.12.2021 ОСОБА_1 премійовано з нагоди державного свята Нового року та Різдва Христового у грудні 2021 року за сумлінне і зразкове виконання обов`язків, за відпрацьований час у розмірі середньомісячної заробітної плати. Підставою преміювання відповідно до вищевказаного наказу є подання на премію начальника КУ «Запасні пункти управління цивільного захисту Одеської міської ради» за грудень 2021 року №01-17/166 від 16.12.2021.

Крім того, відповідно до Положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам КУ «Запасні пункти управління цивільного захисту Одеської міської ради» щомісячне преміювання начальника установи за результатами роботи за відповідний місяць нараховується у відсотках заробітної плати з урахуванням всіх виплат, які входять до фонду оплати праці (надбавки, доплати, індексація) за фактично відпрацьований час, у межах фонду заробітної плати, на підставі подання, яке погоджується з департаментом фінансів ОМР та безпосередньо міським головою, та/або посадовою особою, яка здійснює координацію діяльності КУ ««Запасні пункти управління цивільного захисту Одеської міської ради».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 виконав усі дії щодо усунення реального конфлікту інтересів, а саме: виконав всі вимоги закону щодо преміювання себе, як начальника КУ «Запасні пункти управління цивільного захисту Одеської міської ради». Крім того, суд вважає, що отримавши у визначеному законодавством порядку погодження суб`єктом його призначення на посаду, щодо розміру власної премії, ОСОБА_3 , приймаючи рішення про встановлення собі стимулюючої виплати, не діяв в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки відповідне повноваження не буде дискреційним.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Таким чином, аналізуючи досліджені під час розгляду адміністративного провадження докази, суд не знаходить підстави для визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 245, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, ст.ст. 1, 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції»,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з моменту її проголошення.

Суддя: Дмитро Передерко