Справа № 509/4894/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 року смт. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 165221 від 31.07.2023 року гр. ОСОБА_1 31.07.2023 року о 07:45 год. в с.Калаглія, Одеського району, керував мопедом Хонда Діо без д.н.з. по вул Степовій з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п.2.5а Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Копію протоколу ОСОБА_1 отримав.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про дату, час та місце її розгляду повідомлений особисто, про що свідчить його підпис на бланку протоколу біля зазначеної дати та місця розгляду справи, а саме 28.08.2023 року о 10:00 год в Овідіопольському районному суді Одеської області. Будь-яких заяв та клопотань до суду не надходило.

Крім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийняття судових рішень функціонує офіційний вебпортал «Судова влада України» за допомогою якої будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарев проти України» суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справу у відсутність правопорушника, визнавши причини його неявки в судове засідання неповажними, враховуючи вимоги ст.268 КУпАП, яка не вимагає обов`язкової присутності особи, яка притягається до відповідальності за ст.130 КУпАП при розгляді справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 в порушенні ПДР, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП встановлена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 165221 від 31.07.2023 року, відеозаписом з місця події, письмовими поясненнями відповідно до яких ОСОБА_1 випив пиво перед керуванням транспортним засобом.

Зауважень до протоколу ОСОБА_1 не зазначив.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його вина повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.

На момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 досяг віку з якого настає адміністративна відповідальність та є повнолітнім, обставин, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 передбачених ст.17 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що особа керувала транспортним засобом не маючи при цьому посвідчення водія.

Згідно з роз`ясненнями абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, не можливо позбавити права особи на майбутнє, якщо водій права на керування транспортним засобом не одержував.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, приходжу до висновку про необхідність притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Судовий збір, відповідно до ст.40-1 КУпАП, підлягає стягненню з особи, на яку накладено адміністративне стягнення.

Керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", ст.33, ч.1 ст.130, ст.ст. 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя Є. М. Панасенко