Справа № 302/1296/23
Провадження № 3/302/435/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2023 смт. Міжгір`я Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Кривка П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал (протокол серії ААД № 127492 від 25.06.2023 року), який надійшов з ВП №2 Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, утриманців не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 127492 від 25.06.2023 року, ОСОБА_1 , 25.06.2023 біля 18 год. 44 хв, в с. Лісковець, керував мотоциклом марки «ИЖ2 д.н.з. відсутній, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного проводився в Міжгірській РЛ за допомогою алкотестера «Драгер», на що водій ОСОБА_1 не зміг продути, внаслідок чого лікар ОСОБА_3 встановив по об`єктивних ознаках алкогольного сп`яніння, що водій не тверезий, чим порушив вимоги 2.9 А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення за ч. ст..130 КУпАП не визнав, проти фактичних обставин, викладених у складеному відносно нього протоколі заперечує та суду пояснив, що 25.06.2023 року він йшов пішком по узбіччю дороги у напрямку с.Лісковець і штовхав свій мотоцикл марки «ІЖ», який був поломаний та потребував ремонту, оскільки спеціального транспорту для доставки (буксирування) мотоцикла він не знайшов, а тому йому довелося значну відстань самостійно штовхати мотоцикл з сусіднього села до себе додому. Будь - яких перешкод для транспортних засобів він не створював. Близько о 19 годині до нього під`їхав поліцейський автомобіль, з якого вийшли поліцейські і підійшли до нього. Незважаючи на пояснення про те, що він не керує транспортним засобом, а просто штовхає поломаний мотоцикл по узбіччю додому, поліцейські проігнорували та склали відносно нього постанову серії БАД №204859, відповідно до якої підданий штрафу. Також працівник поліції заявив, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння і запропонували пройти медичне освідування у лікарі, на що він погодився та службовим автомобілем був доставлений до Міжгірської районної лікарні. Вказує, що спиртні напої у той день 25.06.2023 року він не вживав, а напередодні 24.06.2023 клав на зуб вату зі спиртовим розчином, та може відчувався у нього з рота запах алкоголю. У приймальному відділенні лікар запропонував йому продути у трубку приладу «Драгер», на що він декілька разів намагався продути у цей прилад, але він ніяких результатів, які б вказували на стан його сп`яніння, не відображав. Після чого лікар заявила, що складає відносно нього висновок. Яким встановлюється стан алкогольного сп`яніння за об`єктивними ознаками. При цьому, будь-якого медичного огляду з ним не проводилося, з жодними документами про результати медичного освідування ні працівники поліції, ні лікар його не ознайомлювали і такі йому не зачитувались. Відразу після проведення огляду на стан сп`яніння працівники поліції, не складаючи ніяких протоколів, відпустили його. Про наявність протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП дізнався лише, коли отримав повістку з суду. Копії протоколу йому вручено не було і у матеріалах справи відсутні підписи свідків, які б могли засвідчити факт його відмови від отримання примірника складеного відносно нього протоколу. Вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнає повністю, та вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ст..130 КУпАП. Складений відносно нього протокол у даній справі про адміністративне правопорушення вважає протиправним та просить провадження у справі закрити за відсутністю складу даного правопорушення.

В судовому засіданні захисник - адвокат Кривка В.П. факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення заперечує та вказує, що зібрані працівниками поліції матеріали справи не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, зокрема: в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні пояснення особи та зазначено, що від надання пояснень відмовився. У висновку щодо результатів медичного огляду зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, і таке проводилося по об`єктивних ознаках, однак яких саме об`єктивних ознаках у висновку не зазначено, також висновок не підписаний ОСОБА_1 , свідків у ньому не зазначено. Тому вважає, що протокол складений з порушенням Інструкції та просить закрити провадження в справі за недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , його захисника Кривка В.П., дослідивши у повному обсязі письмові матеріали справи, відтворивши носій інформації із записом подій 25.06.2023 року, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі , яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 256 КУпАП вимагає від посадової особи, яка уповноважена законом його складати, зазначити в протоколі: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Стаття 260 КУпАП встановлює заходи забезпечення провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема з метою припинення правопорушення, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення, своєчасного і правильного розгляду справи, допускається тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортним засобом, огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, - у порядку, передбаченому КУпАП та іншими законами України. Відсторонення водія від керування транспортним засобом та огляд на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в порядку, передбаченому ст. 266 КУпАП та порядком, визначеним чинними нормативними актами.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського.

Зі змісту відеозапису, доданого до матеріалів справи та відтвореного в судовому засіданні за участю учасників судового розгляду вбачається, що поліцейський підійшов до ОСОБА_1 ,, який знаходився біля мотоциклу та вказує, що цей транспортний засіб поломаний, він ним не керував, а штовхає з сусіднього села. Поліцейський пред`явив вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній заперечував вживання у той день алкогольних напоїв та погодився проїхати у лікарню. За час проходження медичного огляду в Міжгірській районній лікарні на відеофайлі відображено, що ОСОБА_1 неодноразово проходить тестування за допомогою газоаналізатора, проте результатів даний прилад не відображає та ці результати не зафіксовані. При цьому, о 19-40 год. 25.06.2023 лікарем ОСОБА_3 виданий Висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння по об`єктивних ознаках На відеозаписі відсутні будь-які відомості, за якими саме об`єктивними ознаками лікар Міжгірської районної лікарні встановив стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Згідно п.6 розділу розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказу МВСУ та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розділу І вищевказаної Інструкції вбачається, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до положень ч.3 та ч.6 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 5, 6 та 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, передбачено, що підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, вищезазначеними нормативними актами визначений послідовний алгоритм дій фіксування вчинення адміністративного правопорушення, який є обов`язковим та має бути дотриманий.

Тобто, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння у медичному закладі є відмова останнього від огляду працівником поліції із використанням спеціальних технічних засобів або незгода з його результатами п.7 Розділу І Інструкції).

Відповідно до вищевказаних нормативних актів, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (п.п. 6, 7 розділу І Інструкції).

Посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 127492, вищевказаних вимог закону не виконала, що виявилося в наступному.

Отже, з системного аналізу вказаних норм випливає, що вони чітко визначають порядок проведення такого огляду спочатку на місці зупинки транспортного засобу, а в разі відмови водія проходити такий огляд або незгоди з результатами огляду, поліцейський зобов`язаний оформити направлення в медичний заклад для проходження медичного огляду і запропонувати водієві пройти такий огляд в медичному закладі.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не було запропоновано пройти перевірку на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що особа на місці зупинки транспортного засобу відмовилася від проходження на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Також в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським взагалі не зазначено жодних ознаків алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ..

Натомість, під час перегляду відеозапису з камер спостереження працівників поліції судом встановлено, що працівники поліції не намагалися провести огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що прямо передбачено ч.2, ч.3 ст.266 КУпАП, а одразу запропонували йому проїхати в медичний заклад.

Отже, як встановлено судом, працівником поліції огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом не проводився і такий водієві взагалі не пропонувався.

Під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 в Міжгірській районній лікарні у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху лікарем не зазначено за якими об`єктивними ознаками ним встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, всупереч розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказу МВСУ та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року, яким передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Згідно акту медичного огляду № 51 від 25.06.2023 року, витребуваного судом з вказаного закладу охорони здоровя жодних ознак алкогольного сп`яніння лікарем, який проводив огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , не зазначено.

Відповідно до п.22 даної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я проведений з порушенням вимог розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та вимог ст.266 КУпАП, а тому відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП такий огляд особи на стан алкогольного сп`яніння вважається недійсним.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Натомість, посадовою особою не здобуто належних, достатніх і допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом стверджували вину особи ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вищезазначене дає підстави визнати, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за обставинами, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 127492 від 25.06.2023 року не доведена у встановленому Законом порядку, а тому є підстави для застосування п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, а отже наявні підстави для закриття провадження у даній справі внаслідок недоведеності достатніми, достовірними і належними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, то ж, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні у справі докази та витребувані судом з районної лікарні матеріали щодо проходження ОСОБА_1 медичного огляду 25.06.2023 року, суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід провадженням закрити у зв`язку з відсутністю інкримінованого йому складу адміністративного правопорушення.

Процесуальних витрат до стягнення немає.

Керуючись ст.ст. 130, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251, 179, 283-285, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подаються до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Міжгірського районного суду Ю.В. СИДОРЕНКО

Закарпатської області