ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/1764/23

Пров. №3/766/2491/23

01 вересня 2023 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції Херсонської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.4 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ААД № 141735 від 12.07.2023 р. 12 липня 2023 року о 16-30 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mazda 6 державний номерний знак НОМЕР_2 , по вулиці Некрасова, 2 у м.Херсон будучи причетним до ДТП здійснив зіткнення та зник з місця ДТП, після проведення розшукових заходів було знайдено транспортний засіб та водій під час спілкування повідомив, що вжив алкогольний напій після скоєння ДТП, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі, на що останній відмовився, чим порушив вимоги п.2.10.є Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав себе винним, оскільки він пошкодив колесо в іншому місці. Поліцейські, які рухалися слідом та зупинилися спитати чи потрібна допомога, сказали йому, що він може їхати додому, оскільки ніхто не отримав травм.

Суддя, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив наступне.

Відповідно до п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція №1452), в яких зазначено підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови (пункт 3 Інструкції №1452).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який 17.03.2021 р. набув чинності та відповідно до якого ч. 2 ст. 266 КУпАП було викладено у новій редакції, зокрема законодавчо регламентовано, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів. Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом. Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно встановити наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12.07.2023 р. серії ААД № 141735 ОСОБА_1 після скоєння ДТП за його участю вживав алкогольні напої, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, диспозицією ст. 130 ч. 4 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за вживання водієм алкоголю після ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Свідки вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП у протокол про адміністративне правопорушення не зазначені, пояснення ОСОБА_1 , як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і окремо додані письмові, не містять пояснень щодо вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Так само, не містять таких фактів копії пояснень ОСОБА_2 , який був свідком ДТП.

Відмова від проходження огляду водія на стан сп`яніння не є прямим доказом вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). А достовірність наявності ознак сп`яніння, зазначених у направленні на огляд, як доказу вживанння алкоголю після ДТП, суд не може перевірити, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.256 КУпАП, п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС №1376 від 06.11.2015 року у графі «до протоколу додається» зазначається пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначено, щодо нього додається доказ у вигляді відеозапису з нагрудної камери поліцейських суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням норм діючого законодавства та є неналежним доказом. Так само, як належні та допустимі докази не можуть бути оглянуті додані відеофайли з нагрудних камер поліцейських.

Інших належних та допустимих доказів до протоколу не додано.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

СПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 4 КУпАП, суд дійшов висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 38, 130 ч. 4, 247, 251, 252, 266, 284

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.130 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяО. В. Ус