"04" вересня 2023 р. Справа № 363/4569/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 319864 від 12.12.2022 року вбачається, що 12 грудня 2022 року о 16 год. 20 хв. у смт. Димер Київської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , був виявлений працівниками поліції з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

З метою встановлення факту перебування у стані наркотичного сп`яніння працівники поліції під відеозапис запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, який проводився у спеціальному медичному закладі КНП «Вишгородська ЦРЛ». Результат огляду - слабопозитивний.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з`явилася. Будучи повідомленим про його права та обов`язки, ОСОБА_1 висловив заперечення проти складеного протоколу про адміністративне правопорушення та проти його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свої заперечення ОСОБА_1 мотивував наступним.

ОСОБА_1 займає посаду водія на хлібному заводі «Перший Столичний Хлібзавод». З огляду на специфіку посади, обсяг навантаження, пов`язаний з розвезенням виготовленої продукції ОСОБА_1 часто заступає на робочу зміну ще з ночі, внаслідок чого вимушений дуже рано прокидатися. У зв`язку з цим, як пояснив ОСОБА_1 , він часто втомлений, має почервоніння очей та інші ознаки, які іншими можуть сприйматися за ознаки наркотичного сп`яніння.

12 грудня 2022 року, як пояснив ОСОБА_1 , він відпрацював черговий робочий день на хлібзаводі. Після закінчення робочого дня ОСОБА_1 повертався додому, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 . Близько 16 години, коли ОСОБА_1 , їхав на вказаному автомобілі з місця роботи до магазину він був зупинений працівниками поліції. У ході спілкування та перевірки документів працівниками поліції було встановлено наявність у ОСОБА_1 начебто ознак наркотичного сп`яніння, у зв`язку з цим йому запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у спеціальному медичному закладі, на що він дав свою згоду.

У подальшому, як пояснив ОСОБА_1 , працівники поліції доставили його до КНП «Вишгородська ЦРЛ», де було проведено його огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, як зазначив ОСОБА_1 , лікар, який проводив огляд, неодноразово повідомляла працівникам поліції про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння та підстав для проведення огляду. Не зважаючи на це, було проведено огляд на стан наркотичного сп`яніння за допомогою спеціального тесту, який показав слабопозитивний результат. Як було зазначено у судовому засіданні ОСОБА_1 , лікар не констатувала факт його перебування у стані наркотичного сп`яніння, а навпаки неодноразово зазначила працівникам поліції, що цей тест є неточним, потребує уточнення шляхом проведення додаткового огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога.

Не зважаючи на це, як було вказано ОСОБА_1 , працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який він читав, ознайомлювався та підписував, а також писав у ньому свої заперечення з приводу наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На додаток до цього ОСОБА_1 повідомив суду, що 12.12.2022 року він не вживав ані алкогольних напоїв, ані наркотичних засобів. Зазначені відомості підтверджується і тим, що того дня він проходив огляд на стан сп`яніння за місцем роботи, після чого його допустили до виконання трудових обов`язків щодо виконання функцій водія.

У кінцевому підсумку, за результатами проведеного судового розгляду, ОСОБА_1 зазначив, що 12.12.2022 року, тобто в день вчинення правопорушення, він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, документація та докази, що складені внаслідок проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння, містять суттєві суперечності та розбіжності, що позбавляє можливості зробити категоричний та безумовний висновок щодо його перебування у той день у стані наркотичного сп`яніння, а відповідно і зробити висновок щодо наявності у його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

У судове засідання також викликався та з`явився інспектор Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції Цесак Андрій Петрович, який пояснив, що 12.12.2022 року ними було зупинено автомобіль ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , керування яким здійснював ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак безпосередню причину зупинки автомобіля старший лейтенант поліції ОСОБА_2 не пам`ятає. При цьому, як зазначив ОСОБА_2 , фіксація всіх подій здійснювалася на нагрудну камеру безпосередньо з моменту зупинки вказаного транспортного засобу. У процесі перевірки документів та спілкування працівниками поліції було встановлено наявність у водія автомобіля ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим ними було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що останній погодився. При цьому старший лейтенант поліції ОСОБА_2 пояснив, що не пам`ятає конкретні ознаки наркотичного сп`яніння, що були встановлені в ОСОБА_1 . У відповідності до цього ОСОБА_1 був направлений та доставлений працівниками поліції до КНП «Вишгородська ЦРЛ». При цьому з приводу наявності у матеріалах справи двох направлень складених різними працівниками поліції, то старший лейтенант поліції ОСОБА_2 пояснив, що направлення водія на огляд на стан сп`яніння може складатися різними працівниками поліції і порушень вимог законодавства в цьому він не вбачає, причин наявності декількох направлень не може пояснити, оскільки не пам`ятає вже всіх обставин, що мали місце в той день.

У подальшому, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 пояснив, що у медичному закладі було проведено огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння за допомогою спеціального тесту. Результат тесту виявився слабопозитвиний. При цьому старший лейтенант поліції ОСОБА_2 підтвердив, що лікар, який проводив огляд, зазначав про неточність вказаного тесту, про відсутність ознак наркотичного сп`яніння та необхідність додаткового огляду і консультації в лікаря-нарколога, однак, на переконання працівників поліції, якби був відсутній факт вживання наркотичних засобів, то тест був би повністю негативним. У зв`язку з цим ними було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На запитання суду старший лейтенант поліції ОСОБА_2 зазначив, що слабопозитивність результату огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння зумовлена тим, що він вживав наркотичні засоби напередодні дня, коли було складено протокол про адміністративне правопорушення, однак впевнений, що ОСОБА_1 на той момент перебував у стані наркотичного сп`яніння.

У судове засідання також неодноразово викликався інспектор Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції Мітуріч Назар Юрійович. Однак, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце проведення судового розгляду, лейтенант поліції ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, у тому числі про відкладення судового розгляду, від нього не надходило.

У судове засідання також неодноразово викликалася лікар КНП «Вишгородська ЦРЛ» ОСОБА_4 , яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння. Однак, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, клопотань, у тому числі про відкладення судового розгляду, від неї не надходило.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З метою встановлення факту перебування водія у стані наркотичного сп`яніння у п. 2.5 ПДР України зазначається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення вищезазначених вимог ПДР України ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення містить діяння, яке, зокрема, полягає у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. На додаток до цього склад зазначеного адміністративного правопорушення передбачає наявність спеціального суб`єкта особи, яка керує транспортним засобом.

При цьому у п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 зазначається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищезазначені вимоги повного та всебічного дослідження обставин, фактів вчинення адміністративного правопорушення, то суд доходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинні містити належні, допустимі, достовірні та достатні докази факту керування особою транспортним засобом, тобто виконання нею функцій водія під час руху такого засобу. Такий факт встановлюється на основі будь-яких відомостей, які відповідно до чинного законодавства можуть вважатися доказами.

Одночасно з цим відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, яка здійснює керування транспортним засобом, перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Тобто поруч з керуванням транспортним засобом повинен бути доведений факт, що особа, яка керувала транспортним засобом, перебувала у стані наркотичного сп`яніння. Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначається у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008 № 1103 (далі по тексту Порядок № 1103).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливо лише за умови, якщо судом під час судового розгляду на основі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів буде встановлено, що особа здійснювала керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 319864 від 12.12.2022 року зазначається, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 . Вказані відомості особисто підтвердив як сам ОСОБА_1 , так і опитаний у судовому засіданні старший лейтенант поліції ОСОБА_2 . Зважаючи на те, що вказаний факт жодним учасником судового провадження не заперечувався та не оспорювався, суд вважає його встановленим та доведеним, внаслідок чого відсутня необхідність проведення додаткового та детального дослідження матеріалів справи з цього приводу.

Щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як було зазначено вище порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння вичерпно визначається положеннями ст. 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735. Аналіз приписів вказаних нормативних актів свідчить, що чинним законодавством передбачено певний алгоритм дій працівників поліції у разі встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак сп`яніння. При цьому вказаний алгоритм дій відрізняється в залежності від виду стану сп`яніння, наявність ознак якого було встановлено працівниками поліції.

У п. 12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 зазначається, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 - перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до п. 3 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 - огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. 7, 8, 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 - проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Відповідно до п. 15, 16 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 - за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Відповідно до п. 20, 22 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, у разі встановлення працівниками поліції наявності у водія транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння, що вичерпно передбачені положеннями чинного законодавства, такий водій підлягає направленню працівниками поліції до спеціального медичного закладу, що має право на проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння. Проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не передбачається положеннями чинного законодавства як можливе та правомірне.

У спеціальному медичному закладі з метою встановлення факту перебування особи у стані наркотичного сп`яніння проводиться лабораторне дослідження, предметом якого виступають зразки біологічного середовища водія, що відбираються у спеціальні ємності лікарем, який пройшов тематичне удосконалення з приводу огляду водіїв на стан сп`яніння. За результатами проведеного огляду складається акт огляду та висновок. Копії висновку надаються водію та працівникам поліції, які доставили його до медичного закладу.

При цьому висновки за результатами огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння, що складені з порушенням вимог чинного законодавства, вважаються недійсними.

При цьому суд звертає увагу, встановлення факту перебування водія у стані наркотичного сп`яніння, як свідчать положення ст. 266 КУпАП, здійснюється лише в порядку огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння. Чинне законодавство не передбачає будь-якої іншої додаткової чи альтернативної можливості встановлення факту перебування водія у стані наркотичного сп`яніння.

Вищезазначене дає можливість зробити висновок, що порядок проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння, який, як такий, що вичерпно визначений у положеннях ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, є єдиним передбаченим чинним законодавством належним способом здобуття допустимих доказів перебування водія у стані наркотичного сп`яніння. Доведення факту перебування водія у стані наркотичного сп`яніння в будь-який інший спосіб чи з порушенням чинного порядку забороняється та відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП має наслідком недійсність результатів проведеного огляду, а відповідно і доказів, отриманих за його результатами.

Зі змісту направлення на огляд водія транспортного засобу від 12.12.2022 року, складеного лейтенантом поліції Мітурічем Назаром (а.с. 3), вбачається, що ОСОБА_1 був направлений до КНП «Вишгородська ЦРЛ» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У свою чергу з наявного у матеріалах справи Висновку щодо результатів медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння № 158 від 12.12.2022 року, складений лікарем КНП «Вишгородська ЦРЛ» ОСОБА_4 (а.с. 4), вбачається, що за результатами огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння встановлено слабопозитивність проби на наркотичні засоби. При цьому у вказаному висновку конкретно в категоричній формі не констатується факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а також наркотичні речовини під впливом яких він перебуває. На додаток до цього і не зазначається, що ОСОБА_1 не перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

З метою уточнення відомостей наданого Висновку № 158 від 12.12.2022 року, з`ясування значення «слабопозитивної» проби судом було направлено запит до КНП «Вишгородська ЦРЛ» від 16.03.2023 року № 03-18/17/2023 (а.с. 40-42).

У відповідь на вказаний запит судом отримано пакет копій документів, що стосуються проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння. Шляхом аналізу наданої відповіді судом: 1) встановлено, що «слабопозитивна проба» підтверджує перебування особи, щодо якої проводився огляд, під дією наркотичних речовин (а.с. 49); 2) підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно був доставлений 12.12.2022 року до КНП «Вишгородська ЦРЛ» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що свідчить відповідний запис у журналі реєстрації (а.с. 51); 3) встановлено, що ОСОБА_1 був доставлений до КНП «Вишгородська ЦРЛ» за направленням від 12.12.2022 року, однак вже складеного старшим лейтенантом поліції Андрієм Цесаком (а.с. 52); 4) зі змісту копії того ж самого висновку № 158 від 12.12.2022 року встановлено, що за результатами проведеного огляду констатовано факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 52); 5) підтверджено, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем, який пройшов тематичне удосконалення щодо проведення огляду водіїв на стан сп`яніння та склав відповідний залік (а.с. 53); 6) встановлено, що в акті медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 12.12.2022 року не зафіксовано наявність в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння (а.с. 54).

Таким чином, з наданого КНП «Вишгородська ЦРЛ» на запит суду пакету копій документів щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння судом встановлено наявність двох направлень, складених різними працівниками поліції, а також двох різних за змістом Висновків № 158 від 12.12.2022 року, в одному з яких зазначається про слабопозитивну пробу на наркотик, а в іншому констатується факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння. Вказані висновки складені в однаковий час, в однаковому місці, одним і тим же лікарем, мають один і той же порядковий номер, однак відрізняються результатами огляду. При цьому причин розбіжності відомостей в копіях однакового Висновку судом з наявних матеріалів справи не встановлено.

При дослідженні відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції, що записані на CD-R диск, який долучено до матеріалів справи (а.с. 9), зокрема, відеозаписів «0000000__0039», «0000000__0040», «0000000__0041», судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно був доставлений до КНП «Вишгородська ЦРЛ» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. З відеозаписів також вбачається, що при проведенні медичного огляду лікарем ОСОБА_4 констатується, що в ОСОБА_1 відсутні будь-які суб`єктивні та об`єктивні ознаки стану наркотичного сп`яніння, що у свою чергу було відображено в копії акту медичного огляду (а.с. 54). Це у своїй сукупності вказує на відсутність встановлених законодавством підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Не зважаючи на це, було проведено огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння за допомогою спеціального тесту за зразками його біологічного середовища (сечі), який показав слабопозитивний результат. При цьому з відеозаписів вбачається як лікар ОСОБА_4 неодноразово, у тому числі на запитання працівників поліції, повідомляє, що вказаний результат є неточним, потребує уточнення шляхом проходження додаткового огляду у лікаря-нарколога. Крім того, лікар повідомляє, що вона не є лікарем-наркологом та не володіє достатньою кваліфікацією, щоб зробити категоричний висновок щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку з цим, як вбачається з відеозаписів, ОСОБА_4 було складено висновок про слабопозитивну пробу на наркотик, про що вона особисто зазначила працівникам поліції, які разом з ОСОБА_1 отримали відповідну копію, що у тому числі долучена до матеріалів даної справи (а.с. 4).

Однак, не зважаючи на численні уточнення лікаря щодо необхідності проведення додаткового огляду у лікаря-нарколога, неточності результатів проведеного огляду, відсутність ознак наркотичного сп`яніння, працівниками поліції, як вбачається з відеозапису «0000000__0047», все одно було складено спірний протокол про адміністративне правопорушення.

Інші зразки біологічного середовища ОСОБА_1 для проведення досліджень не відбиралися, будь-які інші лабораторні дослідження не проводилися, на додатковий огляд до лікаря-нарколога ОСОБА_1 не направлявся, що підтверджується як наявними матеріалами справи, так і поясненнями ОСОБА_1 .

Таким чином в межах даної справи наявні різні за змістом копії одного і того ж документу, причина суперечності між якими не може бути встановлена, оскільки судом були вжиті всі можливі для цього заходи (неодноразові виклики у судове засідання лікаря, що складав відповідні висновки). При цьому вказана розбіжність має суттєвий вплив на результати даної справи, оскільки ставить під сумнів належність і достовірність документа, що є єдиним доказом, що підтверджує факт перебування водія у стані сп`яніння, а відповідно ставить під сумнів наявність у діях особи складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За умов, коли єдиний можливий доказ факту перебування водія у стані наркотичного сп`яніння не містить категоричного та безумовного висновку щодо перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, у матеріалах справи наявні різні за змістом копії цього самого доказу, причини розбіжності яких неможливо встановити, то відповідно до ст. 62 Конституції України вказані сумніви та розбіжності тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності, і свідчать про зворотне з розрахунку на покращення становища самої особи.

Вищевикладене свідчить про відсутність у матеріалах справи будь-якого належного, допустимого, достовірного доказу перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до презумпції невинуватості, яка закріплена у ст. 62 Конституції України, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, то суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як і його вина у вчиненні цього правопорушення, не доведені. Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок цього судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 130, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас