Справа № 177/1670/23
Провадження № 3/177/1128/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 вересня 2023 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. розглянувши матеріали, які надійшли від Полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

офіційно не працевлаштованого

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2023 о 21:10 год, на трасі Н-23 (103 км + 970 м) в межах території Лозуватської ОТГ Криворізького району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Toyota Land Cruiser Prado 150, днз НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» Alcotest 6820, результат 2 проміле, однак з результатом огляду не погодився, на пропозицію пройти огляд в медичному закладі, відповідно до порядку встановленого законом, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений у встановленому законом порядку, що зафіксовано на відеозаписі доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, однак у судове засідання не з`явився, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, дату розгляду справи судом, не вжив заходів для явки до суду, будь-яких клопотань, в тому числі щодо відкладення розгляду справи, суду не надав, про наявність поважних причин неявки до суду не повідомив.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії». Суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки зазначена поведінка ОСОБА_1 , на думку суду, направлена на затягування розгляду справи та нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Розглядаючи справу по суті, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст. 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказаний порядок деталізовано в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015. Так, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає вину ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведеною поза розумним сумнівом та приходить до висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 623438 від 13.08.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, зокрема факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками сп`яніння, проходження ним огляду на місці зупинки транспортного засобу з результатом 2,0 проміле, та незгоди з результатом огляду проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а також подальшої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення не містить жодних зауважень ОСОБА_1 , який відмовився отримувати протокол та ставити в ньому підпис, однак вказаний протокол, що містить дату, час та місце розгляду справи був озвучений ОСОБА_1 , а отже останній є обізнаним з його змістом, в тому числі визначеними часом та місцем розгляду справи судом.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння виявлені працівником поліції у ОСОБА_1 з результатом огляду 2,0 проміле. ОСОБА_1 вказаний акт не підписав, не погодився з результатом огляду проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, але відмовився проходити подальший огляд в медичному закладі, що зафіксовано на відеозаписі;

- чеком тексту № 1043 приладу «Alcotest» 6820 ARHJ- 0267, відносно ОСОБА_1 , згідно якого за результатом огляду у ОСОБА_1 встановлено 2,0 проміле. ОСОБА_1 відмовився від підписання чеку та з результатом огляду проведеним на місці не погодився;

- рапортом працівника поліції, в якому викладені обставини виявленого порушення та результат огляду на місці зупинки транспортного засобу, з яким не погодився водій ОСОБА_1 , який відмовився від подальшого проходження огляду на стан сп`яніння в порядку визначеному законом;

- направлення на огляд водія в медичному закладі відносно ОСОБА_1 , який не проводився в силу відмови водія від проходження огляду в медичному закладі.

- відеофайлами на диску, в ході дослідження яких судом встановлено факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на блокпосту в період воєнного стану. Під час перевірки документів, працівником поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , зокрема запах алкоголю з порожнини рота, що водієм не заперечувалося. Поліцейським водію повідомлено про виявлення ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився (21:15 кліп-0, 21:11 кліп 5). Поліцейським водію ОСОБА_1 детально роз`яснено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, вказано про допустиму норму вмісту алкоголю, надано на вибір запаковану трубочку для приладу, розпакування якої здійснювалося у присутності ОСОБА_1 , після чого ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, результат якого склав 2,0 проміле, що одразу на приладі було продемонстровано та озвучено водію. Після цього, працівник поліції запитав ОСОБА_1 чи згоден він з результатом огляду. Водій ОСОБА_1 повідомив про незгоду з результатом огляду на місці, йому роз`яснено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння в порядку, що визначений законодавством, зокрема роз`яснено необхідність проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та запропоновано проїхати до лікарні для проходження водієм такого огляду, враховуючи його незгоду з результатом огляду проведеним на місці зупинки поліцейським.

Однак, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі (21:22 год кліп 0), хоча наслідки такої відмови у виді складення протоколу за порушення п. 2.5 ПДР України роз`яснені працівником поліції. Працівник поліції детально роз`яснив ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема, що у разі незгоду з результатом огляду на місці за допомогу технічного приладу, водій зобов`язаний проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, однак водій ОСОБА_1 , після телефонних консультацій, вчергове відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, зазначивши, що з результатом драгеру не погоджується, але їхати до медичного закладу відмовляється (21:23 год кліп 0, 21:21-21:23 кліп 6). Водію повідомлено про заборону подальшого руху, необхідність пошуку тверезого водія, тобто здійснено відсторонення від подальшого керування транспортним засобом.

На відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції назвався водієві, роз`яснив його процесуальні права (22:08, 21:24 год), водію оголошено зміст протоколу, дату, час та місце розгляду справи (21:24-21:26 кліп № 6).

На відеозаписі зафіксовано, як водій просив відпустити його без складення протоколу про адміністративне правопорушення (21:13 кліп 5), а пасажир просив вимкнути бодікамери та врегулювати питання, у зв`язку з чим був попередженим поліцейським про можливі наслідки (21:18 кліп 0).

- постановою про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , згідно якої його притягнуто до відповідальності за керування транспортним засобом 13.08.2023 о 21:1- год без посвідчення водія.

Згідно довідки інспектора відділення адмінпрактики, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

Доводи сторони ОСОБА_1 , зафіксовані на відеозаписі з місця події, щодо надання йому можливості ще раз пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, суд до уваги не приймає, оскільки вони суперечать процедурі проходження огляду визначеній законом. Так, згідно чинного законодавства, у разі незгоди з результатом огляду на місці зупинки за допомогою технічного приладу, водій має прослідувати до медичного закладу для проведення медичного огляду на стан сп`яніння. Вказані вимоги закону ОСОБА_1 не виконані.

Доводи ОСОБА_1 , зафіксовані на відеозаписі, що нібито прилад несправний, суд до уваги не приймає, адже на відеозаписі зафіксовано, що під час проходження огляду ОСОБА_1 здійснював декілька спроб продути драгер, оскільки видихав недостатню кількість повітря. Вказану поведінку ОСОБА_1 на місці події, в її сукупності, суд розцінює як намагання уникнути проведення огляду в порядку визначеному законом, з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведення перед судом, поза розумним сумнівом, наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 саме за ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки факт перебування в стані алкогольного сп`яніння в порядку визначеному законом не встановлений в силу відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, та незгоди з оглядом проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність, зокрема його небезпечність не лише для ОСОБА_1 , а й для оточуючих, зокрема для пасажирів, які перебували в керованому ним транспортному засобі, та вважає за необхідне піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції даної статті, з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення за цим законом у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу (не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження постановине пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя М.В. Березюк