Справа №592/6929/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Костенко В. Г.
Номер провадження 33/816/596/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 483 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, відносно якої складено протокол про порушення митних правил ОСОБА_1 - адвоката Бикової Р.Ю., представника Сумської митниці ДМС України Нестерова Д.О. розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, відносно якої складено протокол про порушення митних правил ОСОБА_1 адвоката Дерези М.Е. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 червня 2023 року, якою накладено на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 106 974 грн. 34 коп. та конфіскації автомобіля марки VOLVO, модель: V50, номер кузова (VIN): НОМЕР_1 , вартістю 106 974 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 червня 2023 року, 02 травня 2023 року за ч. 1 ст. 483 МК України відносно ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил № 0078/80500/23, з якого вбачається, що ОСОБА_1 03 грудня 2022 року на митному посту «Угринів» Львівської митниці вчинив дії, спрямовані на переміщення на територію України товару «Автомобіль легковий, що використовувався; марка: VOLVO; модель: V50; номер кузова (VIN): НОМЕР_1 ; календарний рік виготовлення 2011; модельний рік виготовлення 2011, код УКТЗЕД » фактичною вартістю 2800 EUR ( 106 974 грн. 00 коп. згідно курсу НБУ на 03.12.2022), з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, що містять неправдиві дані, а саме договору купівлі-продажу від 29.11.2022 № б/н, де зазначена вартість транспортного засобу в розмірі 1100 EUR ( 42 025 грн. 50 коп. згідно курсу НБУ на 03.12.2022).

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 червня 2023 року, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 106 974 грн. 00 коп. з конфіскацією на користь держави товару, що став предметом порушення митних правил, а саме: автомобіля марки VOLVO, модель: V50, номер кузова (VIN): НОМЕР_1 , вартістю 106 974 грн. 00 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, вважаючи його незаконним, захисник особи, відносно якої складено протокол про порушення митних правил ОСОБА_1 адвокат Дереза М.Е. звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 червня 2023 року та закрити провадження у справі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що до матеріалів адміністративної справи долучено документи, складені на іноземній мові, які не містять перекладу на українську мову. Відповідно суд був позбавлений можливості всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи, прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Як вбачається з долучених доказів, ОСОБА_1 виконував функцію перевізника і транспортний засіб не придбавав, а лише отримав документи від продавця та доставив даний автомобіль в Україну, який у подальшому був оформлений на ОСОБА_2 .

Саме ОСОБА_2 через декларанта надав до відділу митного оформлення «Центральний» митного поста «Суми» Сумської митниці декларацію ІМ40ДЕ № 22UA38U9, а не ОСОБА_3 , і транспортний засіб був зареєстрований на ОСОБА_2 .

Також апелянт зазначає, що накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів є занадто надмірним тягарем щодо особи, яка не вчиняла адміністративного правопорушення, а вчиняла дії лише від імені іншої фізичної особи.

У доповнення до поданої апеляційної скарги, адвокат Бикова Р.Ю. звертає увагу на те, що усі товаросупровідні документи первинно у скан-копіях подаються до митного органу митним брокером, а не особою, яка фізично переміщує транспортний засіб через митний кордон України на підставі вже оформленої попередньої митної декларації.

Так, відповідно графі 40 митної декларації № 22UA38U9, її заповненню та оформленню передувала попередня МД № 22UA17U0 від 02.12.2022 року ( в той час як перетин митного кордону ОСОБА_1 відбувався 03.12.2022 року). Також згідно графи 44 попередньої митної декларації, предоплата за митне оформлення імпортованого транспортного засобу була внесена ще 23 листопада 2022 року, про що свідчить документ № 0.0..1 під кодом «9201», а розрахунок митних платежів відбувся на підставі зовнішньоекономічного договору від 29.11.2022 року із ціною автомобіля 1100 євро.

Тобто, подання до митного органу зовнішньоекономічного договору відбулося в той час, коли ОСОБА_1 ще перебував за межами України, а тому він не міг фізично вчинити дії, які йому інкриміновано митницею.

Суд першої інстанції застосував до ОСОБА_1 стягнення, яке є неспіврозмірним з наслідками його діяння, яке до того ж значно перевищує передбачену статтею 23 КУпАП мету виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень. Так, останній має статус учасника бойових дій, являється членом загону самооборони, також має дитину-інваліда 2018 року народження, що потребує значних матеріальних витрат для постійного застосування коригуючи методик, спрямованих на адаптацію та соціалізацію дитини.

Враховуючи вищезазначене, захисник просить апеляційний суд, у випадку незнаходження підстав для закриття провадження у справі за відсутністю складу правопорушення, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП з оголошенням усного зауваження.

Заслухавши захисника особи відносно, якої складено протокол про порушення митних правил ОСОБА_1 адвоката Бикову Р.Ю., які підтримала подану апеляційну скаргу із доповненнями та просила її задовольнити, позицію представника Сумської митниці ДМС України Нестерова Д.О. який просив оскаржувану постанову судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали даної справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за порушення митних правил, суддя виходив з того, що факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 483 МК України, а саме поданням митному органу як підставу для переміщення товарів - документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості підтверджується матеріалами справи.

Із зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до частини 1 статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 488 МК України встановлено, що провадження у справі про порушення митних привал вважається розпочатим з моменту складання протоколу про адміністративне про порушення митних правил.

Згідно із статтею 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені норми узгоджуються з нормами статтями 245, 280 КУпАП.

Статтею 491 МК України визначено підстави для порушення справи про порушення митних правил.

Відповідно до пунктів 1-3 частини 1 статті 491 МК України такими підставами є: безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині 1 статті 319 цього Кодексу; офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організації.

Відповідно до статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до них, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, висновком експерта та іншими документами.

Відповідальність за частиною 1 статті 483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Розглянувши протокол про порушення митних правил № 0078/80500/23 від 02 травня 2023 року, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з метою ухилення від сплати митних платежів у повному обсязі при подальшому митному оформленні транспортного засобу VOLVO; модель: V50; номер кузова (VIN): НОМЕР_1 , 03 грудня 2022 року на митному посту «Угринів» Львівської митниці в якості підстави для переміщення вказаного товару надав митному органу підроблені документи або ж документи, що містять неправдиві дані, що відповідає фактичним обставинам справи та належним чином вмотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- протоколом про порушення митних правил № 0078/80500/23 від 02.05.2023 р.;

- копією митної декларації ІМ40ДЕ № 22UA38U9, згідно якої задекларована вартість переміщуваного через кордон транспортного засобу: марки: VOLVO; модель: V50; номер кузова (VIN): НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу б/н від 29.11.2022 складає 1100 EUR;

- копією договору купівлі-продажу № б/н від 29.11.2022 р., де покупцем транспортного засобу зазначено ОСОБА_4 , а вартість транспортного засобу становить 1100 EUR, з відбитком штампу «Під митним контролем» Львівської митниці ДФС 03.12.2022 року;

- наданими митними органами Литовської Республіки копіями документів, зокрема, копією договору купівлі-продажу № 611 від 29.11.2022 року між ОСОБА_5 та попереднім власником на придбання автомобіля VOLVO; модель: V50; номер кузова (VIN): НОМЕР_1 , де зазначена вартість у розмірі 2800 EUR.

Об`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України проявляється, крім іншого, в переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Таким чином, ОСОБА_1 з метою ухилення від сплати митних платежів у повному обсязі при подальшому митному оформленні транспортного засобу VOLVO; модель: V50; номер кузова (VIN): НОМЕР_1 в Україні, 03 грудня 2022 року на митному посту «Угринів» Львівсьої митниці в якості підстави для переміщення вказаного товару надав митному органу підроблені документи або ж документи, що містять неправдиві дані, а саме: замість договору купівлі-продажу № 611 від 29 листопада 2022 року, де його зазначено власником цього автомобіля вартістю 2800 EUR, надав до митного контролю інший договір купівлі-продажу б/н від 29.11.2022 року, де покупцем цього ж автомобіля вартістю 1100 EUR вказано ОСОБА_6 . При цьому документи про перехід права власності на транспортний засіб до митного оформлення в Україні надані не були.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не мав умислу на вчинення правопорушення, то їх апеляційний суд обґрунтованими вважати не може, оскільки останній, при ввезенні на митну територію України автомобілю, особисто надав документи, які стали підставою для переміщення автомобіля через митний кордон і ці документи мали неправдиві відомості щодо його вартості.

Як вбачається з досліджених матеріалів справи, саме ОСОБА_1 при переміщенні транспортного засобу на митну територію України були надані необхідні документи, у тому числі договір купівлі-продажу б/н від 29.11.2022 року, де покупцем автомобіля зазначено ОСОБА_7 , а вартість транспортного засобу 1100 EUR, замість документів, які надавалися ОСОБА_8 до реєстраційних органів Литовської Республіки під час здійснення експорту транспортного засобу з території Литви в Україну, де зазначена вартість автомобіля у розмірі 2800 EUR, а також зазначена зовсім інша інформація щодо продавця.

При цьому посилання апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_8 суб`єктивної сторони правопорушення, оскільки він є лише перевізником, є необґрунтованими, оскільки відповідно документам наданих до реєстраційних органів Литовської Республіки, для здійснення експорту автомобіля з території Литви до України, саме ОСОБА_8 був покупцем автомобіля та його уповноваженим власником, а тому не міг не бути обізнаним щодо факту невідповідностей між наданими ним документами митним органам при в`їзді на територію України.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_8 не подавав митну декларацію, а відповідно не є суб`єктом вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, апеляційний суд визнає необґрунтованим, зважаючи на наступне.

Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з частиною 8 статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Тобто митна декларація подається у тому випадку, коли є достатні відомості для завершення митного оформлення товарів та транспортних засобів комерційного призначення у відповідності із заявленим митним режимом.

Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 ставиться в провину подання митному органу, як підстави для переміщення товару підроблених документів, з метою ухилення від сплати митних платежів у повному обсязі при подальшому митному оформленні. Тобто дії ОСОБА_1 передують процедурі подання митному органу декларації, із приховуванням реальної вартості транспортного засобу.

Митне оформлення - це виконання митних формальностей (тобто сукупності дій, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи) необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; випуск товарів - це надання митним органом права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети (ст.4 МК України).

Відповідно до ст.259 МК України попередня митна декларація подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (у тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України.

Тобто, у разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють митний орган, у зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари.

Отож, попередня митна декларація типу «ІМ/40/ЕЕ» свідчить про попереднє інформування декларантом митного органу, у зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005р. «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», із послідуючим змінами від 30.05.2008р. №8, для притягнення до відповідальності за ст.483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органом супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Подання митної декларації типу «ІМ/ЕЕ» в даному випадку є лише попереднім повідомленням, в розумінні ст.194 МК України, і використовувалась не для митного оформлення товарів в митному режимі «Імпорт» та сплати необхідних митних платежів, а для контролю доставки товару під час внутрішнього перевезення по митній території України.

У подальшому, відповідно до ч. 13 ст. 259 МК України та із використанням прав, передбачених ст.266 МК України, подається додаткова декларація до попередньої митної декларації типу «ІМ/ 40/ ДЕ».

Митна декларація типу «ІМ/ 40/ ДЕ», це додаткова декларація до попередньої митної декларації (наказ Мінфіну №1011), яка подається до відповідного митного органу, яким була оформлена відповідна попередня митна декларація та які становлять митну декларацію, заповнену в звичайному порядку.

Отже, митна декларація, яка заповнена в звичайному порядку повинна містити обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів у заявлений митний режим та її оформлення випуском товарів у заявлений митний режим (ч.1 ст.258 МК України).

Відповідно доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не міг подати до митного органу зовнішньо економічний договір, на підставі якого було зроблено розрахунок митних платежів у попередній митній декларації, оскільки перебував на той час за межами України, не спростовують вчинення ним дій, які мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

На підставі попередньої декларації не нараховуються митні платежі, не оплачується мито. Ці документи не є документами, на підставі яких митний орган приймає рішення про випуск товарів у вільний обіг на території України, на що є посилання в постанові Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005р. «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», із послідуючим змінами від 30.05.2008р. №8.

Заповнення попередньої митної декларації не передбачає визначення митної вартості товарів, нарахування та сплата митних платежів. Такі дії передбачені при виконанні митних формальностей за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Також, апеляційний суд зазначає, що документи, які надійшли від вказаних іноземних митних органів є офіційними документами, отриманими на запит митних органів України. Суду не надано доказів про те, що ці документи містять недостовірну інформацію, а тому суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що вони є неналежними доказами. Водночас, викладені у цих документах відомості дозволяють встановити такі необхідні дані, як найменування транспортного засобу, його вартість, прізвище та ім`я покупця, продавця, тощо.

Щодо доводів апелянта про можливість звільнення ОСОБА_1 від відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими враховуючи такі обставини.

Положення ст.ст. 23, 33 КУпАП регламентують, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Санкцією ч. 1ст. 483МК України передбачено єдиний та безальтернативний вид стягнення - штраф в розмірі 100 відсотків вартості товару з конфіскацією цього товару.

Судом першої інстанції встановлено порушення ОСОБА_1 митних правил, а саме: подання митним органам документів, що містять неправдиві дані щодо вартості транспортного засобу.

Зазначене дає підстави для висновку, що дії, які вчинив ОСОБА_1 виключає можливість визнання таких дій малозначними та звільнення його від адміністративної відповідальності, оскільки вчинені з метою заниження митної вартості товару.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_1 інституту звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1ст. 483 МК України, у зв`язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення на підставі ст.22 КУпАП.

Що стосується доводів захисника Бикової Р.Ю. в суді апеляційної інстанції про визнання Конституційним судом України неконституційною санкцію частини 1 статті 483 Митного кодексу України, то такі посилання слушні, разом з тим застосуванню в даному випадку не підлягають, оскільки Конституційний суд, при цьому, відстрочив втрату чинності даного закону на шість місяців.

Таким чином, зважаючи на встановлені судею судом першої інстанції обставини, апеляційний суд вважає висновок суду, про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбачених ч. 1ст. 483 МК України, правильним, як і висновок про накладення на останнього адміністративного стягнення у виді штрафу з конфіскацією на користь держави товару, що став предметом порушення митних правил.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 червня 2023 року, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 106 974 грн. 00 коп. з конфіскацією на користь держави товару, що став предметом порушення митних правил, а саме: автомобіля марки VOLVO, модель: V50, номер кузова (VIN): НОМЕР_1 , вартістю 106 974 грн. 00 коп., залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, відносно якої складено протокол про порушення митних правил ОСОБА_1 адвоката Дерези М.Е. на цю постанову, без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.