Справа № 756/4092/23 Суддя в суді першої інст. - Родіонов О.М.
Провадження № 33/824/3425/2023 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 19 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік; провадження у справі за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 25 грудня 2022 року близько о 16 годині 40 хвилин по вул. Стеценка, 30, в Києві, керував транспортним засобом «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_1 , став учасником ДТП та перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на бодікамеру 482903. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 25 грудня 2022 року близько о 16 годині 40 хвилин по вул. Стеценка, 30, в Києві, керував транспортним засобом «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Opel», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 11.3, п. 11.4 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 19 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік; провадження у справі за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Скотар О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Також, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що в судовому засіданні ОСОБА_1 присутній не був, копію оскаржуваної постанови не отримував.

Мотивуючи такі вимоги зазначає, що суд першої інстанці порушив право ОСОБА_1 на захист, оскільки останнього не було належним чином повідомлено про час та дату судового засідання, у зв`язку з чим ОСОБА_1 був позбавлений права надати свої пояснення з приводу протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, вказує, що в матеріалах справи відстуні докази, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, натомість працівникам поліції останній неодноразово заявляв, що його автомобіль перебував в оренді у водія ОСОБА_2 .

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог закону, оскільки викладена у ньому суть правопорушення є незрозумілою, до протоколу не долучено направлення на огляд водія транспортного засобу.

Крім того, зазначає, що наявний в матеріалах справи відеозапис є недопустимим доказом, оскільки не фіксує початок спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими, не відтворює всі розмови які були між ними.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя; права на апеляційне оскарження; реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 367618 від 25 грудня 2022 року;

- інформацією, яка розміщена на CD - диску, на якому детально зафіксовано обставини, за яких було запропоновано особі пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння та з яких причин особа такий огляд не пройшла;

- розпискою про передачу на зберігання транспортного засобу іншому водієві;

- поясненнями учасників ДТП, які підтвертили, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та при цьому, перебував у нетверезому стані.

Зазначені докази, відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не підтверджується керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки наявними в матеріалах справи належними та допустимим доказами підтверджено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а доказів на спростування даного факту стороною захисту не надано.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в медичному закладі, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського, відтак, його вина у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України сумнівів не викликає.

За таких обставин вважаю, що висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п. 2.5. ПДР України, не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Посилання апеляційної скарги на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, є безпідставними, оскільки порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 19 травня 2023 рокущодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко