П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" серпня 2023 р. Справа № 596/1241/23

Провадження № 3/596/864/2023

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли від Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , жительку АДРЕСА_1 , працюючу в цеху потрошіння ТОВ "ВІЗА ТРЕЙД" м.Чортків, за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ№571521 від 25.07.2023 року, вбачається, що 28.06.2023 року близько 19:00 год. неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в с.Оришківці, на дитячому майданчику висловлювався нецензурною лайкою, шарпав за верхній одяг неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 3 статті 184 КУпАП.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, посилаючись на те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП, пояснивши при цьому суду, що вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки. У зв`язку із чим, просила суд закрити провадження по даній справі. Додатково вказала, що в її присутності протокол не складався.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за ч. 3 ст. 184 КУпАП настає у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Суб`єктом правопорушення є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

Оскільки диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП має бланкетний характер, то притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП можливе лише за наявності в діях неповнолітнього віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років ознак правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Однак суду не надано доказів того, що неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена КУпАП, та не надано доказів того, що ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Будь-які інші докази та дані, які б свідчили про вчинення неповнолітнім правопорушення в матеріалах справи немає, сам протокол не може бути доказом по справі.

Також в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 є неповнолітній та є сином особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків відносно своєї неповнолітньої дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.31 по справі «Ракевич проти Росії» та п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст. 62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

За наведеного, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, а саме: за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, внаслідок яких стало вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173 - 4 цього Кодексу.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд зауважує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу(ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

При цьому суд враховує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Враховуючи наведене, у зв`язку із тим, що невстановлені достатні докази для доведення вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю складу в її діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, ст.283, ст.285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК