Постанова

Іменем України

06 вересня 2023 року

смт Краснопілля

Справа № 578/901/23

провадження № 3/578/475/23

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР А. І. за участю адвоката ДЕМ`ЯНЕНКО Н. П. в інтересах ОСОБА_1 - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянув в судовому засіданні в приміщенні суду в смт Краснопілля Сумської області матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно гр. ОСОБА_2 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. В. Бобрик Краснорільського району Сумської області; громадянство: УКРАЇНИ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; за протоколом не працює, за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

та установив:

Історія справи

У травні 2023 року з Відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського районного управління поліції ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В СУМСЬКІЙ ОБЛАСТІ в провадження Краснопільського районного суду Сумської області надійшов адміністративний матеріал стосовно гр. ОСОБА_3 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі також - КУпАП/.

До матеріалів справи долучені наступні документи:

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 006419 від 27.05.2023 за частиною першою статті 130 КУпАП;

НАПРАВЛЕННЯ на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.05.2023;

DVD-R диск з відеофіксацією правопорушення на нагрудний відео реєстратор АА 00285;

Довідка про надання інформації з облікових даних Національної автоматизованої інформаціонної системи МВС України стосовно ОСОБА_3 від 28.05.2023;

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 312138 від 27.05.2023 про накладення на гр. ОСОБА_3 за частиною другою статті 126, чч. п`ятою шостою статті 121 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу.

На засідання суду ОСОБА_3 не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений повісткою - повідомленням. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.

Відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Суддя уважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В суді інтереси ОСОБА_3 представляла адвокат Дем`яненко Н. П., на протокол про адміністративне правопорушення надала письмові заперечення, посилаючись на такі аргументи: поліцейським порушена процедури огляду ОСОБА_3 на стан сп`яніння, а тому в силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Матеріали справи не містять даних про те, у який законний спосіб поліцейський встановив у ОСОБА_3 ознаки стану наркотичного сп`яніння. Ознаки наркотичного сп`яніння, які ніби-то були виявлені у ОСОБА_3 та зазначені в протоколі ААД № 006419: « порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло» жодного разу поліцейськими на відео не озвучувалися, а ОСОБА_3 вони стали відомі лише після ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення.

Матеріали відеозапису також не містять інформації про те, що:

- поліцейський у встановленому законом порядку направляв ОСОБА_3 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння;

- поліцейський у встановленому законом порядку склав стосовно ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 006419 від 27.05.2023 за частиною першою статті 130 КУпАП, ознайомив останнього зі змістом документа та вручив його копію.

На переконання сторони захисту, поліцейський не може свавільно звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані наркотичного сп`яніння і таким чином надмірно втручатися в її особисте життя, вимагаючи поїхати до найближчого лікувального закладу. За цих обставин протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом у розумінні доктрини плодів отруєного дерева та клопоче перед судом про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за частиною першою статті 130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Під час судового розгляду від учасника справи не надходило будь-яких клопотань про дослідження додаткових доказів, окрім тих, що містяться в матеріалах справи, тому при прийнятті рішення, суд виходить з наявних в матеріалах справи доказів.

Обставини справи встановлені судом

З НАПРАВЛЕННЯ на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції слідує, що 27.05.2023 о 17:16 год. поліцейський СРПП ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУПГУНП в Сумській області Петренко Аріна Олександрівна виписала ОСОБА_3 Направлення на огляд. У результаті огляду, проведеного поліцейським; виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду в мед закладі відмовився.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 006419 від 27.05.2023 слідує, що водій ОСОБА_3 27.05.2023 о 17:01 год.в с. В. Бобрик Сумського району за вулицею ПИРОГОВА, поблизу будинку 1А керував мопедом Alfa б/н з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зініці очей не реагують на світло. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП. Дана подія зафіксована на нагрудний відео реєстратор АА 00285.

З матеріалів відеозапису слідує наступне. Транспортний засіб (мопед) під керуванням ОСОБА_3 був зупинений поліцейським 27.05.2023 о 17:01:56. Поліцейський одразу запитує у ОСОБА_3 як у нього справи. Отримавши відповідь, що добре, поліцейський запитує, чи має він документи. Після отримання відповіді, що немає посвідчення водія, поліцейський одразу запитує чи вживали алкоголь? «Який алкоголь?-каже Леонський - я 20 років вже не п`ю». Але поліцейський одразу, не називаючи жодних ознак алкогольного сп`яніння, пропонує йому пройти тест з використанням приладу Драгер. ОСОБА_3 одразу погоджується. О 17:04 він продуває прилад Драгер, але результат на відео не фіксується і чек Драгера не демонструється, і в матеріалах справи відсутній. Тобто, ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Після цього, поліцейський запитує у ОСОБА_3 без всяких на те підстав : «А наркотичне?». Поліцейський світить йому ліхтарем в очі. «Тут катаракта»-, говорить ОСОБА_3 «Тут непонятно»-, говорить поліцейський. Не називаючи жодної ознаки наркотичного сп`яніння, поліцейський запитує чи не бажає ОСОБА_4 проїхати з ними в медзаклад. «Ні, а зачем?»-, каже ОСОБА_3 «Пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння»-, говорить поліцейський. «Да який, я не курив ніколи, мені 56 років, а вам надо, спіймали і все»-, обурено говорить ОСОБА_3 «На Вас буде складена справа за відсутність прав на керування. Ви будете отримувати постанову?». О 17:08:18 повідомляється про те, що ведеться відеофіксація. Поліцейський запитує « чи буде він знайомитися з матеріалами справи ?» Леонський говорить, що не буде. Поліцейський пропонує проїхати в медзаклад до м. Суми вулиця ТРОЇЦЬКА, 16, і продовжує.. « Ви відмовляєтесь. Розгляд справи відбудеться 12.06.23 в Краснопільському райсуді. Знайомитися з матеріалами справи та ставити підпис будете?». «Буду»-, говорить ОСОБА_3 . На цьому о 17:11:58 відеофіксація припиняється і більше не поновлюється (час зафіксовано на відео).

Національне законодавство (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), мотиви суду

Згідно з частиною другою статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини » усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерела права.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII, поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР).

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, ОСОБА_3 притягується до адміністративної відповідальності за відмову відпроходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Так, порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015.

Зокрема, відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`янінняє: запахалкоголю зпорожнини рота; порушеннякоординації рухів; порушеннямови; вираженетремтіння пальціврук; різказміна забарвленняшкірного покривуобличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.6 Інструкції оглядна стансп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (пункт 7 Інструкції).

При цьому, процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до п. 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктами 3,6 Порядку передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Крім того, за приписами частини третьої статті 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому, згідно частини шостої статті 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України.

Так, у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у якому зазначає ознаки сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103).

Отже, згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння: на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейські повинні спершу запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки і з використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку не бажання проходити такий огляд, або незгоди з його результатами повинні запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я і не в будь якому, а в найближчомузакладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею130 КУпАП.

При цьому, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, в яке окрім іншого вносяться дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення, тощо. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовився від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол за статтею 130 КУпАП.

Таким чином, аналіз викладених вище норм Закону свідчить про те, що підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку безумовно є та обставина, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою технічних засобів, та в медичному закладі. Зазначена відмова має бути зафіксована поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису.

Недотримання визначеної законом процедури має наслідком її недійсність, що встановлено частиною п`ятою статті 266 КУпАП.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також стаття 62 Конституції Українита загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог стст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

У пункті 3.6 цього Рішення, Конституційний Суд України зазначає, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення з урахуванням, зокрема, розміру та характеру стягнень, для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суддя має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція цієї статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений частиною другою статті 53 Кримінального коднексу України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і суддями, що здійснюють розгляд відповідних справ.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення йде своїм корінням у більш загальний принцип, втілений у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29- 30). Втім, це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Відповідно до положень ст ст. 254, 255 та 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, який відповідним чином повинен бути оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП та є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Тому, в межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Судом встановлено, що огляд ОСОБА_3 як особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння проводилася поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, тому у поліцейського не було потреби у залученні двох свідків при огляді.

Разом з цим, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3 не відноситься до категорії водія як зазначено у протоколі серії ААД № 006419 від 27.05.2023, оскільки не отримував посвідчення водія, і таке підтверджується інформаційною Довідкою з облікових даних Національної автоматизованої інформаціонної системи МВС України від 28.05.2023 /ас 4/.

При яких обставинах та у який спосіб поліцейський виявив у ОСОБА_3 ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зініці очей не реагують на світло, поліцейським не задокументовано поза розумним сумнівом.

Суд також звертає увагу, що в Направленні на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції поліцейський не зазначив які виявив ознаки сп`яніння у ОСОБА_3 , а лише те, що в результаті огляду виявлені ознаки наркотичного сп`яніння.

З матеріалів відеозапису також не можливо перевірити наявність у ОСОБА_3 таких ознак наркотичного сп`яніння як « порушення мови, координації рухів, зініці очей не реагують на світло порушення мови, координації рухів, зініці очей не реагують на світло», оскільки поліцейський їх не озвучував особі на місці зупинки транспортного засобу.

Матеріалами відеозапису також не спростовані доводи сторони захисту щодо не дотримання поліцейським процесуальної дії видати ОСОБА_3 письмове направлення пройти огляд в закладі охорони здоров`я; ознайомити останнього зі змістом протоколу та вручити його копію.

Досліджені та перевірені докази вказують на те, що викладена поліцейським суть адміністративного правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 006419 від 27.05.2023 стосовно ОСОБА_3 за частиною першою статті 130 КУпАП не знайшла свого підтвердження при розгляді справи у суді, та спростовується матеріалами справи.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи й у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не була дотримана сама процедура його складання, то цей доказ необхідно вважати недопустимим доказом, що тягне за собою визнання недопустимими усіх доказів у справі (правова концепція «отруєного дерева, яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ: «Яременко проти України» від 30.04.2015, «Гефген проти Німеччини» від 30.06.2008, згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та частини другої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Враховуючи зазначені обставини, суд доходить висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Наявна в матеріалах справи Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 312138 від 27.05.2023 про накладення на гр. ОСОБА_3 за частиною другою статті 126, чч. п`ятою шостою статті 121 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу, висновків суду не спростовує.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_3 , викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом».

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір, розмір якого визначений пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 40-1, 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

Постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 868448 від 08.06.2023 стосовно ОСОБА_3 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 частини першої статті 247 цього кодексу за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536,80 грн віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А. І. Косар