Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/4042/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2023 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Трагнюк В.Р., за участі прокурора Симйон І.Д., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Жупан А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , проживаючої АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Виноградівського районного суду Закарпатської області з Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою судді 17.08.2023 року справи відносно ОСОБА_1 № 299/4042/23 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та № 299/4043/23 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП об`єднано в одне провадження на підставі ст. 36 КУпАП (а.с.160-161). Присвоєно об`єднаній справі номер № 299/4042/23.

Відповідно до протоколу № 117 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 18.06.2023 року, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора навчально-виховного комплексу «Широківська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Виноградівської міської ради Закарпатської області, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону, 28.09.2021 маючи на підписі наказ № 60-к «Про преміювання педагогічних працівників Широківського НВК» в якому зазначено і розмір премії ОСОБА_1 , як педагогічному працівнику в сумі 1250,00 гривень, не повідомила у встановленому законом порядку, а саме не пізніше наступного робочого дня уповноважений орган управління, а саме комунальну установу «Центр з обслуговування закладів освіти» про наявність у неї реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу № 118 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 18.06.2023 року, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора навчально-виховного комплексу «Широківська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» Виноградівської міської ради Закарпатської області, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону, 28.09.2021 прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала наказ «Про преміювання педагогічних працівників Широківського НВК» № 60-к, в якому зазначено і розмір премії останній, як педагогічному працівнику в сумі 1250 гривень, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ч. 2 ст.172-7 КУпАП не визнала.

Адвокат Жупан А.Ю. в судовому засіданні зазначив, що частини 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП визначають адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів (ч.1) та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів (ч.2)

Відповідно до п.2 Примітки до статті 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими ч представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Для встановлення факту наявності в ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів слід довести, що такий факт мав місце в розумінні законодавства України.

Як зазначено у п. 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17, який був направлений головам Апеляційних судів областей для забезпечення однакового і правильного застосування судам: загальної юрисдикції Закону України «Про запобігання корупції» та положень Кодекс України про адміністративні правопорушення, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку наукове правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. Е М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, виконаного на замовлення адвоката Ульянова, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтерес; особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, і слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітке сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення.

3) наявність повноважень на прийняття рішення.

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовий чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Складені протоколи в частині опису реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення, посадова особа поліції жодним чином не довела, що даний вплив мав місце та не вказала в чому він проявлявся, обмежившись тільки загальними формулюваннями без конкретної аргументації. Зміст даної частини є всього лише нічим не підтвердженою догадкою (припущенням) особи, що склала протокол, а не юридично оформленою аксіомою.

Протоколи, складені відносно ОСОБА_1 , не містять вищезгаданих основоположних фактів та не доводять їх взаємозв`язку. Зокрема, не існує факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення про преміювання оскільки згідно з Наказом №60-к преміювались всі без виключення всі працівники НВК «Широківська загальноосвітня школа І-ІІ ст.», а рішення залежало не від особистого бажання ОСОБА_1 , а ряду інших рішень. Зокрема:

- особою Управління, яка склала протокол №115 від 18.06.2023 не надано оцінку тому, що згідно п.9.1. Розділу ІХ «Фінансово-господарська діяльність» що фінансування закладу освіти, в тому числі виплата премій працівникам, здійснюється Комунальною установою «Центр з обслуговування закладів освіти» Виноградівської міської ради Закарпатської області на підставі окремо укладеного із закладом освіти договору;

- визначення Комунальною установою «Центр з обслуговування закладів освіти» Виноградівської міської ради Закарпатської області розміру премії всім працівникам закладу освіти передувало прийняттю відповідного наказу;

Тобто рішення про преміювання не може містити ознак конфлікту інтересів, оскільки воно не приймалось ОСОБА_1 одноособово: не могла вплинути на встановлення та розміри премій, а також не могла вилучити зі списків на преміювання жодної особи.

Єдиною підставою адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, як в нормативному так і у фактичному аспекті. Склад адміністративного правопорушення включає об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт та суб`єктивну сторону.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно вчиняється умисно - особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів та/або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Протоколи щодо ОСОБА_1 не містять будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 умислу, оскільки Закон України «Про запобігання корупції» (зокрема статті 1, 28) не містить прямої вказівки на протиправність діяння, подібного до видання Наказу №60-к - тобто протоколи не містять (та не можуть містити) обґрунтованих даних про те, що вона була ознайомлена з вимогами антикорупційного законодавства щодо недопустимості видання наказів подібних до Наказу №60-к, усвідомлювала відповідальність та наслідки невиконання обмежень, встановлених ст. 28 Закону «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, але свідомо їх допустила.

Відповідно до п. 2 частини першої ст. 28 Закону «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Варто зазначити, що законодавством не передбачено чіткої форми подання повідомлення про конфлікт інтересів безпосередньому керівнику.

Безпосередній керівник ОСОБА_1 в особі Директора КУ «Центр обслуговування закладів освіти» був детально проінформований про особу та статус кожного підлеглого ОСОБА_1 і мав виконати свій обов`язок щодо врегулювання конфлікту інтересів (якщо він мав місце).

Окрім наведеного, при обґрунтуванні наявності конфлікту інтересів фактом родинних зв`язків або інших близьких відносин органам, які складають протокол, слід чітко встановити, що відповідні особи насправді є близькими у сенсі, передбаченому Законом від 14 жовтня 2014 р. В іншому разі підстав для кваліфікації діянь особи за тією чи іншою частиною ст.172-7 КУпАП немає. Протоколи складені у вихідний день, копії протоколі особі не вручались, й такі складені без дотримання ст. 256 КУпАП та не уповноваженою особою, у зв`язку із чим просив суд справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Прокурор Симйон І.Д. в судовому засіданні вважав необхідним визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки в її діях наявний склад корупційних адміністративних правопорушень та накласти на неї стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, протоколи складені уповноваженою особою, права особи при складанні протоколів були дотримані, однак особа відмовились від надання пояснень, ознайомлення та підписання протоколів, що підтверджується письмовими доказами, самі протоколи відповідають ст. 256 КУпАП (а.с. 118-126, 165-172).

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, її захисника, позицію прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-7 КУпАП відповідальність за вказаною нормою настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відповідальність за вказаною нормою настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Приміткою до ст. 172-7 КУпАП визначено, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» роз`яснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247, 280 КУпАП. При цьому необхідно особливу увагу звертати на те чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною в його вчиненні, чи належить вона до суб`єктів вказаного правопорушення.

Судом встановлено та не заперечувалося учасниками під час судового розгляду, що згідно п. 1.5. статуту НВК «Широківська загальноосвітня школа I-II ступенів - дошкільний навчальний заклад» Виноградівської міської ради Закарпатської області затвердженого рішенням 4 сесії VIII скликання Виноградівської міської від 25.03.2021 року № 60, заклад освіти є юридичною особою, має рахунки в установах банків, печатку, штамп, ідентифікаційний номер, бланки з власними реквізитами.

Згідно п. 1.6. засновником закладу освіти є Виноградівська міська рада. Уповноваженим органом є Комунальна установа «Центр з обслуговування закладів освіти» Виноградівської міської ради Закарпатської області.

Відповідно п. 7.5. Розділу VII «Управління закладом освіти», безпосереднє керівництво закладом освіти здійснює його директор.

Директор закладу освіти призначається на посаду за результатами конкурсного відбору Уповноваженим органом, строком на шість років (строком на два роки - для особи, яка призначається на посаду керівника закладу загальної середньої освіти вперше) на підставі рішення конкурсної комісії, шляхом укладення контракту.

Згідно абзацу 3 п. 7.5. зазначено, що заступник директора, педагогічні та інші працівники закладу освіти призначаються на посади та звільняються з посади керівником цього закладу.

Директор має право підписувати документи з питань освіти, фінансово-господарської та іншої діяльності закладу, призначати на посаду, переводити на іншу посаду та звільняти з посади працівників закладу освіти, визначати їхні посадові обов`язки, заохочувати та притягати до дисциплінарної відповідальності, а також вирішувати інші питання, пов`язані з трудовими відносинами, відповідно до вимог законодавства та видавати відповідно до своєї компетенції накази і контролювати їх виконання (п. 7.6).

Отже, ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права, є суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зокрема вимоги ст. 28 цього Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

У ст. 80 Цивільного кодексу України зазначено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Крім цього у ст. 81 цього ж Кодексу вказано, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Тобто, НВК «Широківська загальноосвітня школа I- II ступенів - дошкільний навчальний заклад» Виноградівської міської ради Закарпатської області є юридичною особою публічного права.

Відповідно до п. 2.1. розділу II «Контракт з директором Навчально-виховного комплексу «Широківська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» Виноградівської міської ради Закарпатської області м. Виноградів» від 18.06.2020 № 38, директор закладу зобов`язаний організовувати фінансово-господарську діяльність закладу загальної середньої освіти в межах затвердженого кошторису.

Згідно п. 2.3. Директор має право підписувати документи з питань освітньої, фінансово-господарської та іншої діяльності закладу, призначати на посаду, переводити на іншу посаду та звільняти з посади працівників закладу освіти, визначати їхні посадові обов`язки, заохочувати та притягати до дисциплінарної відповідальності, а також вирішувати інші питання, пов`язані з трудовими відносинами, відповідно до вимог законодавства та видавати відповідно до своєї компетенції накази і контролювати їх виконання.

Відповідно до п. 2.4. директор укладає трудові договори з працівниками закладу. При укладанні трудових договорів з працівниками закладу, визначенні і забезпеченні умов їх праці та відпочинку, Директор керується трудовим законодавством, статутом закладу, колективним договором, виходячи з наявних фінансових можливостей.

Отже, ОСОБА_1 уповноважена видавати та підписувати накази про виплату грошової винагороди педагогічним працівникам закладу освіти.

Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 , будучи директором НВК «Широківська загальноосвітня школа I- II ступенів - дошкільний навчальний заклад» Виноградівської міської ради Закарпатської області, - є посадовою особою юридичної особи публічного права та являється суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією.

Так, згідно пп. 1, 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Відповідно до абзацу четвертого частини першої ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Відповідно до п. 1.13. статуту НВК «Широківська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Виноградівської міської ради Закарпатської області затвердженого рішенням 4 сесії VIII скликання Виноградівської міської від 25.03.2021 року № 60, заклад освіти має право використовувати різні форми морального стимулювання та матеріального заохочення до педагогічних працівників, здобувачів освіти, інших учасників освітнього процесу у порядку визначеному чинним законодавством.

Директор Навчально-виховного комплексу «Широківська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Виноградівської міської ради, як посадова особа закладу, самостійно вирішує питання діяльності закладу за винятком тих, що віднесені законодавством та цим статутом до компетенції Засновника чи уповноваженого органу.

Директор закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти.

Відповідно до п. 2.3. розділу II «Контракт з директором Навчально-виховного комплексу «Широківська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Виноградівської міської ради Закарпатської області м. Виноградів» від 18.06.2020 № 38, директор має право підписувати документи з питань освітньої, фінансово-господарської та іншої діяльності закладу, призначати на посаду, переводити на іншу посаду та звільняти з посади працівників закладу освіти, визначати їхні посадові обов`язки, заохочувати та притягати до дисциплінарної відповідальності, а також вирішувати інші питання, пов`язані з трудовими відносинами, відповідно до вимог законодавства.

Згідно п. 3.3. положення «Про виплату грошової винагороди педагогічним працівникам та працівникам з числа обслуговуючого персоналу за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків» грошова винагорода відповідно до цього положення видається педагогічним працівникам на підставі наказу керівника навчального закладу чи установи освіти і може виплачуватися до закінчення календарного року, наприклад, до Дня вчителя. Також, відповідно до п. 3.4. конкретний розмір грошової винагороди кожному педагогічному працівнику встановлюється за погодженням з профспілковим комітетом в залежності від його особистого внеску в підсумки діяльності навчального закладу чи установи.

Відповідно до листа голови Об`єднаної організації «Виноградівщини профспілки працівників освіти і науки України» від 25.04.2023 №01-21/1 встановлено, що з ОО «Виноградівщини ППОНУ» не погоджувались конкретні розміри грошової винагороди чи премії педагогічним працівникам НВК «Широківська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Виноградівської міської ради Закарпатської області у період 2021 року.

За таких обставин, під час підписання наказу у ОСОБА_1 виникла суперечність між її приватним інтересом і службовими повноваженнями.

Наявний приватний інтерес у цьому випадку не дає змоги директору закладу об`єктивно оцінити роботу своєї особи, тому реалізація наведеного повноваження стосовно неї здійснюватиметься в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до абзацу 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях, що зазначено у абзаці 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді визначають дискреційні повноваження як повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

В Методології проведення антикорупційної експертизи, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5 «Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи» визначено, що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес» дає підстави констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає у тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Суперечність полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого - особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.

Закон визначає, що державні службовці зобов`язані, зокрема, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника. У випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі вона повідомляє Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Безпосередній керівник особи або керівник органу, який може звільнити чи ініціювати звільнення працівника з посади, протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у працівника конфлікту інтересів, ухвалює рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.

Суд вважає, що під час прийняття наказу про преміювання ОСОБА_1 виник саме реальний конфлікт інтересів, який полягав у суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 , який полягав у покращенні свого майнового стану та її службовими повноваженнями видавати наказ у сфері трудових відносин з додержанням фінансової та бюджетної дисципліни в інтересах навчального закладу, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення щодо цих виплат.

Таким чином, не повідомивши перед підписанням наказу №60-к «Про виплату грошової компенсації педагогічним працівникам Широківського НВК» від 28.09.2021 року про нарахування грошової винагороди, якими передбачалося преміювання та виплати грошової нагороди собі, про наявність конфлікту інтересів та видавши такий накази, яким її було премійовано у ОСОБА_1 була наявна суперечність між приватним інтересом та її службовими повноваженнями, яка реально вплинула на об`єктивність та неупередженість прийняття нею вищевказаного рішення, що в розумінні Закону України «Про запобігання корупції» є реальним конфліктом інтересів та такі її дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частинами 1 та 2 статті 172-7 КУпАП.

Тобто, в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП: вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Обставини, які б вказували на наявність підстав для закриття провадження у справі - відсутні, досліджені докази є належними та допустимими, а відтак заперечення ОСОБА_1 , письмові пояснення суд відхиляє.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП та враховуючи обставини правопорушення, дані про особу, яка притягується до відповідальності, зокрема те, що ОСОБА_1 раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд дійшов до висновку про накладення стягнення у мінімальному розміру санкції статті за якою кваліфіковано її дії.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

За своїм видом та розміром накладене стягнення сприятиме досягненню визначеній у ст.23 КУпАП меті адміністративних стягнень та відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн 80 коп.

Керуючись ст.ст. 280, 283- 285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень (код отримувача (ЄДРПОУ) 37975895, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0007401, код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок (код отримувача 37993783, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяВ. Р. Трагнюк