КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №359/6099/22 Головуючий у 1 інстанції: Ткаченко Д.В.

Провадження №33/824/3350/2023 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

17 серпня 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді Гаращенко Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Чемериса Івана Вікторовича - представника ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бориспільського районного суду Київської області від 13 грудня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп на користь держави.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 21 червня 2023 року адвокат Чемерис І.В. - представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, як пропущений з поважних причин та скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2022 року.

Клопотання обґрунтовує тим, що відповідно на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_1 з 18.03.2022 року був мобілізований до Збройних Сил України, що підтверджується Витягом із Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №59 від 18.02.2022 року та відомостями із військового квитка ОСОБА_1 . Отримав копію постанови 16 червня 2023 року, що підтверджується матеріалами справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що співробітниками поліції 25.08.2022 року було зупинено ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом без роз`яснення йому причини зупинки.

Крім того, були порушені вимоги Інструкції при складанні протоколу, а саме не погодившись з результатами алкотестеру Драгер поліцейські його не направили в заклад охорони здоров`я для проходження медичного огляду, в протоколі відносно ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння не зазначені.

Вважає, що у випадку прийняття висновку про винуватість ОСОБА_1 , то наявні підстави, в порядку застосування аналогії ст. 69 КК України, накласти на ОСОБА_1 за дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу, проте без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Зазначає, що ОСОБА_1 є законослухняним громадянином, який сумлінно виконує обов`язки перед Батьківщиною, в тому числі за допомогою власного автомобіля, має на своєму утриманні осіб непрацездатного віку, для утримання яких активно використовує автомобіль, а тому право на керування автомобілем є для нього життєвоважливим.

В судовому засіданні адвокат Чемерис І.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції, провадження по справі закрити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення адвоката Чемериса І.В., дослідивши наявні в справі докази, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

З урахуванням доводів викладених в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод вважає, що адвокату Чемерису І.В. - представнику ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження.

Згідно з матеріалами справи, 25 серпня 2022 року о 21 год. 58 хв. по вул. Короленка, 63, в м. Бориспіль, Київської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат позитивний - 2.47 проміле, тест № 3274, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні докази та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок апеляційного суду всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 245672, рапортом поліцейського взводу 1 роти 2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській обл. ДПП капралу поліції Кужель М., чек алкотестеру Драгер 6810 з результатом огляду 2,47 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Щодо можливості призначення ОСОБА_1 основного стягнення нижче від нижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вважає підтверджуючими обставинами, на які посилається скаржник в своїй апеляційній скарзі, як на підставу пом`якшуючих обставин при обранні виду адміністративного стягнення.

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Поновити адвокату Чемерису Івану Вікторовичу - представнику ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження на постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Чемериса Івана Вікторовича - представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Р. Гаращенко