Справа № 471/911/23
Провадження №3/471/443/23
Номер рядка звіту 327
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" серпня 2023 р.

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Гукова І.Б., за участю секретаря Прокопчук Н.Г., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

встановив:

Відповідно до сімейного законодавства, батьки зобов`язані забезпечити належні умови щодо розвитку та виховання дитини.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ 536268 від 21.07.2023 року, гр. ОСОБА_1 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків передбачених ч. 1 ст. 150 СК України, щодо виховання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий 20.07.2023 року у вечірній час в с. Новокостянтинівка по вул. Миру на місцевому стадіоні завдав тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме синець під лівим оком, синець на правій сідниці, почесані лікті, коліна та спина.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину визнала, зазначила, що з дитиною проведено виховну бесіду.

Згідно з положеннями ст. 150 СК України, батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Обставини скоєння правопорушень підтверджуються даними протоколу серії ВАВ 536268 від 21.07.2023 року та письмовими матеріалами справи.

Відповідно до вимог статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Статтею 22 КУпАП встановлюється, що усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Згадана норма не передбачає обов`язковості звільнення від адміністративної відповідальності за всі малозначні правопорушення, а передбачає тільки право прийняти таке рішення.

Враховуючи вищевикладене, характер вчинених правопорушень, дані про особу правопорушника, яка протягом року не притягувалась до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, суд прийшов до висновку, що з урахуванням усіх обставин, вважає за можливе, керуючись ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 22, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Провадження по даній справі - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя - Гукова І.Б.