Номер провадження: 33/813/1401/23
Номер справи місцевого суду: 521/9407/23
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Кузьміч Г.Р.,

осіб, які з`явились до судового засідання:

-захисника ОСОБА_1 адвоката Лапко Едуарда Миколайовича,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Лапко Едуарда Миколайовича на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Лапко Едуард Миколайович звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року та провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що судом порушено вимоги законодавства щодо повного та всебічного розгляду справи про адміністративне правопорушення. Апелянт зазначає, що суд не врахував, що поліцейськими порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, яка передбачає, що лише в разі наявності ознак сп`яніння в особи, яка керувала транспортним засобом, виникають підстави для проходження нею огляду на стан сп`яніння відповідно і в порядку, передбаченому Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженою спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року. Проте в матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Незважаючи, що ці обставини були викладені захисником у клопотанні про закриття провадження у справі, яке було надано суду першої інстанції, суд належним чином не звернув на них уваги і набув помилкового висновку про наявність доказів про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні в апеляційному суді захисник ОСОБА_1 адвокат Лапко Е.М. підтвердив доводи, викладені в апеляційній скарзі, і наголосив, що оскаржувана постанова суду фактично ґрунтується на суб`єктивній оцінці інспектора патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, проте відомості, що викладені зазначеною особою, не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху і дії якого не відповідають нормативним актам, які регулюють відносини у сфері дорожнього руху.

Розглядаючи адміністративну справу суд першої інстанції на дані обставини уваги не звернув і при цьому фактично проігнорував обставини, якими обґрунтовано клопотання про закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасника судового процесу, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, у зв`язку з наступним.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, з наданих матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що районним судом дотримано вищезазначених вимог закону щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2023 року серії ААД № 044297, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився, відео-фіксацією з місця виявлення правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, обставинами справи встановлено, що 20 березня 2023 року о 17-05 годині ОСОБА_1 в м. Херсон по вул. Робоча (у протоколі зазначено номер будинку - 265) керував автомобілем марки Фольксваген Поло, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (на місці за допомогою алкотестеру «Драгер» та закладі охорони здоров`я) водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від підпису протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також від дачі будь-яких письмових пояснень ОСОБА_1 на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення відмовився.

Відповідно до рапорту Інспектора взводу 2 роти № 2 батальйону УПП в Херсонській області лейтенанта поліції Лапіної Вікторії екіпаж патрульної поліції «Яхта 202» 20.03.2023 року отримав виклик про те, що екіпаж «Фенікс 106» в гаражному кооперативі зупинив автомобіль «Фольксваген Поло», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , 1962 року народження, в якого під час опитування виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук). На вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер», так і у медичному закладі, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений у порядку ст. 266 КУпАП. При цьому велася безперервна відео-фіксація події на боді-камери поліцейських.

За вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 20.03.2023 року у результаті огляду ОСОБА_1 , проведеного поліцейськими, у водія виявлено запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук (а. с. 4).

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з доданої до протоколу про адміністративне правопорушення відео-фіксації з боді-камер поліцейських, автомобіль «Фольксваген Поло», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що затриманий військовим патрулем на території гаражного кооперативу в м. Херсон по вул. Робоча, належить ОСОБА_1 , який здійснив наїзд на дерево і, будучи переслідуваний екіпажем військового патруля, блокований. Після виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, військовий патруль викликав екіпаж патрульної поліції для оформлення правопорушення.

Під час спілкування з поліцейськими, водій ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкоголь і вимушений був сісти за кермо, щоб відвезти до лікарні свою матір, якій раптово стало зле, і враховуючи, що швидка медична допомога на виклик не приїхала. Він залишив матір у лікарні, а потім повертався назад, щоб поставити транспортний засіб у гараж. Незадовго до гаражу, його машину було «підрізано» невідомим автомобілем і він, запобігаючи зіткненню транспортних засобів, вимушений був здійснити наїзд на дерево, внаслідок чого його автомобіль зазнав механічні пошкодження. Він хотів поставити машину у гараж, щоб у подальшому відремонтувати, так як він сам займається ремонтом автомобілів. ОСОБА_1 утруднився з відповіддю, чому після доставки матері до лікарні він продовжив керувати автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння і не звернувся за допомогою до служби таксі (послуга «тверезий водій») або поліції з проханням супроводження автомобіля до місця зберігання, зважаючи на зазначені обставини.

ОСОБА_1 відмовився від будь-яких письмових пояснень та підписів під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд переконується, що дійсно ОСОБА_1 керував автомобілем, допустив наїзд на дерево і був зупинений військовим патрулем, який викликав працівників поліції. Після приїзду працівників поліції ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівників поліції від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і у медичному закладі. Також ОСОБА_1 відмовився від надання письмових пояснень по факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за фактом відмови від проходження на вимогу поліцейського огляду на стан сп`яніння, оскільки встановлені у справі обставини хронологічно узгоджуються між собою та відповідають доказам, які отримані та досліджені в законний спосіб, та є належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 20.03.2023 року за участі ОСОБА_1 .

Судом апеляційної інстанції прийнято до апеляційного провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 з наданням апелянту можливості спростувати висновки районного суду, що викладені в оскарженій постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

Проте, наведені в апеляційній скарзі доводи щодо відсутності належним чином встановлених обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який був зупинений військовим патрулем та переданий до патрульної поліції, викликаної для оформлення протоколу про адміністративного правопорушення, не відповідають обставинам справи і поведінці самого ОСОБА_1 , який не заперечував факту свого керування належним йому транспортним засобом в контексті з`ясування відповідних обставин його зупинки військовим патрулем та виклику патрульної поліції, у зв`язку з наявністю у водія ознак алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 звинувачений у порушенні п. 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 з подальшими змінами та доповненнями, тобто саме за відмову особи, яка керувала транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

З дослідженої відео-фіксації не вбачається здійснення нарядом поліції психологічного та фізичного випливу на ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів. Тому намагання поліцейського з`ясувати питання, які мають значення для повного встановлення обставин, пов`язаних з керуванням особою транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, розцінюються, як належне виконання своїх службових обов`язків.

До того ж апелянтом не надано доказів подання ним відповідної скарги на дії поліцейського щодо порушення процедури направлення на огляд на стан сп`яніння і результатів службового розслідування (у разі наявності звернення та проведення такого службового розслідування).

При таких обставинах у поліцейського були підстави для направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За таких обставин, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції були допущені істотні порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Слід зазначити, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому посилання апелянта на відсутність у його діях складу вказаного правопорушення із огляду на не перебування у стані алкогольного сп`яніння за кермом, не можуть бути взятими до уваги, оскільки не впливають на кваліфікацію і не узгоджуються з вимогами закону.

Позиція апелянта, яку той висловив в апеляційній скарзі та його процесуальна поведінка, пов`язана з наданням пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом, як спосіб самозахисту з метою уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість апелянта у вчиненому правопорушенні, а тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, внаслідок чого немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

При цьому судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного та безальтернативного адміністративного стягнення, яке передбачене санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Лапка Едуарда Миколайовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе