ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/211/23 Номер провадження 33/814/1452/23Головуючий у 1-й інстанції Река А. С. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою представника ОСОБА_1 - захисника Циганкової Ілони Ігорівни на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 червня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 червня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 01 лютого 2023 року о 22:53 год. в с. Чечелево Кременчуцького району по вул. Гагаріна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння : різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, представника ОСОБА_1 - захисник Циганкова І.І. подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема вказує на відсутність доказів факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Зазначає про неналежність долучених до справи відеозаписів з бодікамери та відеореєстратора з поліцейського автомобіля зважаючи на зафіксовані розбіжності в часі, пояснень долучених до протоколу та акту огляду, які заповнені працівником поліції.

Також посилається на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а відмовлявся від факту керування авто.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ААД №347165 складений 01.02.2023 про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , з особистими поясненнями останнього, з висловленою ним не згодою,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, з зазначенням виявлених у водія ознак алкогольного сп`яніння та особистим підписом ОСОБА_1 щодо згоди з результатом огляду,

направлення на огляд водія,

особисті пояснення ОСОБА_1 щодо вживання алкогольних напоїв перед тим як сісти за кермо, керування в нетверезому стані з відмовою від проходження огляду, та невизнання вини у скоєному правопорушенні,

записи з бодікамер працівників поліції,

розписка ОСОБА_2 щодо прийняття транспортного засобу під власну відповідальність та не допущення до керування ОСОБА_1 автомобілем Мазда 3, протягом 24 годин.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 та його захисником.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Не заперечуючи факт перебування в стані алкогольного сп`яніння та вказуючи, що ОСОБА_1 разом з товаришем вживали в салоні припаркованого автомобіля спиртні напої, захисник наголошує на не доведеності фату керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відповідно неналежність проведення процедури огляду на стан сп`яніння.

Відхиляючи вказані твердження необхідно зазначити наступне.

З долученого до справи відеозапису з відеореєстратора поліцейського автомобіля вбачається факт руху автомобіля Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , за яким слідував поліцейський автомобіль та був зупинений на вимогу працівників поліції.

Після зупинки транспортного засобу відеофіксація вже здійснювалась на службові бодікамери, з яких вбачається спілкування працівника поліції з водієм, особу якого в подальшому було встановлено як ОСОБА_1 .

В ході співбесіди, поліцейський попереджає водія про відеозапис їх спілкування та просить заглушити двигун, на що отримує питання про причини зупинки транспортного засобу.

На питання чи вживали сьогодні спиртні напої, водій ОСОБА_1 відповідає «Да, немного».

Вказані відеозаписи, які є належними в розумінні статті 266 КУпАП, доводять факт руху автомобіля та його керування саме ОСОБА_1 , а не іншою особою, та спростовують доводи апелянта щодо відсутності належних доказів керування автомобілем, а також свідчать про неспроможність пояснень притягнутого щодо перебування транспортного засобу в нерухомому стані, в салоні якого він спільно з своїм товаришем вживали алкогольні напої.

В подальшому, в зв`язку з виявленими у водія ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу чи в лікарняному закладі, на що останній відмовився, не заперечуючи перебування в стані алкогольного сп`яніння (23:36 год.).

Посилання захисника на те, що водій не відмовлявся від проходження огляду, а заперечував факт керування, апеляційний суд вважає безпідставними, що спростовуються долученими до справи відеозаписами.

Окрім того, ані під час спілкуванні з працівниками поліції, ані в протоколі про адміністративне правопорушення чи в особистих поясненнях, ОСОБА_1 не заперечує факт керування та не вказує на іншу особу, яка по його версії могла б керувати автомобілем.

Щодо розбіжностей в часі в 2 хв., зафіксованому на відеореєстраторі поліцейського авто та бодікамері працівника поліції, на чому зауважує захисник, апеляційний суд вважає вказані розбіжності не суттєвими, які самі по собі не впливають на факт вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а посилання на таку розбіжність в часі є лише технічною формальністю.

Як вже зазначено вище, адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Докази щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння доводяться зібраними по справі доказами та не спростовані притягнутим.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - захисника Циганкової Ілони Ігорівни залишити без задоволення.

Постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна