Справа №591/3255/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І.В.
Номер провадження 33/816/478/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Неговської І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, який притягнутий до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Неговської І.В. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 03 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 травня 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки за те, що 17 квітня 2023 року близько 10 год. 25 хв. у м. Суми по вул. Нижньовоскресенська біля будинку № 4 керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечного бокового інтервалу, скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 17 квітня 2023 року близько 10 год. 25 хв. у м. Суми по вул. Нижньовоскресенська, біля будинку № 4, ОСОБА_1 після вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, вживав алкогольні напої. Від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_2 відмовився, чим порушив п. 2.10 «є» ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Неговська І.В. подала апеляційну скаргу, відповідно до якої просить постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 травня 2023 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в постанові судді не вірно визначена явка учасників, дата складання протоколу серії ААД № 046112 та прізвище особи, який притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, матеріали справи не містять письмових пояснень ОСОБА_3 , як потерпілого, стосовно пошкоджень його транспортного засобу. Натомість із долучених відеозаписів вбачається, як останній повідомив працівникам поліції в усному порядку про відсутність механічних ушкоджень на автомобілі «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Також, схема ДТП не містить підпис ОСОБА_3 на підтвердження даних про пошкодження транспортного засобу.

Наявні письмові пояснення свідка ОСОБА_4 суперечать поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та поясненнями водія автомобіля «Renault Dokker».

Відповідно, в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази скоєння дорожньо-транспортної пригоди та наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАп, ч. 4 ст. 130 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимим доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, відносно якого складено протокол ОСОБА_1 та його захисника адвоката Неговської І.В., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Основного закону України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Отже, правова природа адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п. 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09 вересня 2011 року у справі «Лучанінова проти України» та рішенні від 15 травня 2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суддя місцевого суду даних вимог закону не виконав, провів неповне та необ`єктивне дослідження обставин справи, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Так, диспозицією ст.124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, підставою для притягнення до відповідальності за ст.124 КпАП України є не будь-яке порушення Правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.

Крім того, диспозиція статті передбачає наявність мінімум 2 (двох) транспортних засобів, які отримали пошкодження, порушення ПДР, винність особи, збитки потерпілій сторони (відмінної від особи правопорушника) тощо.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно з ст.22 ЦК України, збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

З аналізу наведених норм закону вбачається, що збитки у розумінні п.1.10 ПДР України, це втрати особи, цивільні права яких були порушені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Проте, як вбачається з матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, будь яких даних про потерпілих, пошкодження майна, крім транспортного засобу ОСОБА_1 , як того вимагає диспозиція ст.124 КпАП України, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні долучені до нього матеріали не містять.

Оцінюючи докази при перегляді справи в їх сукупності, зокрема, інформацію протоколу про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, письмових пояснень свідка ОСОБА_5 , апеляційний суд дійшов висновку про те, що зібраними у справі доказами не встановлено потерпілу особу та не доведено нанесення будь-якої шкоди 17 квітня 2023 року о 10 год. 25 хв. по вул. Нижньовоскресенська в м. Суми, як транспортному засобу під керуванням ОСОБА_1 , так і автомобілю Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

При цьому, у відповідності до проаналізованого відеозапису, видимих механічних пошкоджень транспортному засобу Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виявлено. Потерпіла сторона не встановлена, жодних відповідних розрахунків понесеної майнової шкоди не було надано. Матеріли справи (протокол, схема ДТП, тощо) не містять конкретизації та детального зазначення пошкоджень, лише носять загальні посилання.

Крім того перевірити чи дійсно 17 квітня 2023 року автомобіль Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, які зазначені у схемі місця ДТП, саме після наїзду транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 , встановити не можливо. Так, на долученому відеозаписі вбачаться, як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, до вище вказаного автомобіля підійшов чоловік. На запитання працівників поліції, останній представився ОСОБА_3 та повідомив, що користується даним автомобілем. Попередньо оглянувши автомобіль, нових механічних ушкоджень ОСОБА_3 не виявив, жодних претензій до ОСОБА_1 не має.

Відповідно до п.1 Розділу ІХ інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів (у разі їх наявності); показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Так, з вказаною схемою ознайомлений лише ОСОБА_1 , у той же час відомості про ознайомлення власника транспортного засобу Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з цією схемою відсутні.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Наявний у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 046111 від 17.04.2023 року, не містить жодної інформації про потерпілих, внаслідок порушення ОСОБА_6 п. 13.1 ПДР України.

Також для встановлення всіх обставин справи, апеляційним судом 15 червня 2023 року на адресу УПП в Сумській області ДПП НП України було надіслано запит про надання інформації про власника та/або користувача (водія) транспортного засобу Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно наданої інформації, власника чи користувача даного автомобіля встановити не можливо.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд робить висновок про те, що не встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно шкоду майну інших осіб, тому відповідно в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Суд першої інстанції, не правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов помилкового висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Зібрані у справі докази в їх сукупності об`єктивно не є достатніми для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на п. 282 рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), згідно яких "доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом".

При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено встановлення судом інших обставин адміністративного правопорушення, ніж ті, що зазначені в протоколі, оскільки це б погіршувало становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, зокрема об`єктивної сторони, тобто факту вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, оскільки ДТП в розумінні КУпАП не мала місце.

Зазначене в своїй сукупності дає підстави апеляційному суду дійти висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, а, відтак, постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Неговської І.В., задовольнити.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 03 роки, скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.