Справа № 203/4610/23
Провадження № 3/0203/2612/2023
П О С Т А Н О В А

іменем України

29.08.2023 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровськ Смольняков О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.184 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

До Кіровського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ №590136 від 15.08.2023 року складений посадовою особою Дніпровського РУП ГУНП про те, що 15.08.2023 року близько 17:39 год за адресою: АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_1 ухилялась від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України обов`язків, щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 котрі перебували біля супермаркету «АТБ»

У відповідності до вимог ст. ст.245,280 КУпАП суд зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які відповідно до чинного законодавства представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по сутті.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі серед іншого повинні бути зазначені інші відомості необхідні для вирішення справи.

Під час підготовки до розгляду справи встановлено, наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 184 КУпАП відповідальність передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, відповідно має банкетний характер.

Відповідно до ст. 150 СК України Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; Батьки зобов`язані поважати дитину; Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.; Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Як видно із викладеного у протоколі ОСОБА_1 ухилялась від виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків, щодо виховання своєї малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 котрі перебували біля супермаркету «АТБ», однак не зазначено, який саме пункт ст. 150 СК України порушила ОСОБА_1 , оскільки перебування біля супермаркету «АТБ» малолітніх дійте не утворює склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Як видно із доданого до протоколу рапорту малолітні знаходячись біля супермаркету «АТБ» просять гроші, однак суд не має права самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі на шкоду особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд позбавлений можливості самостійно змінити фабулу адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

Враховуючи, що складення та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення виконано не належним чином, а вказані вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені в суді, вважаю необхідним повернути дану справу до Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для дооформлення.

Керуючись ст.256, 278,283 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП повернути до Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Смольняков