НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

24 серпня 2023 року Справа № 322/1212/23 (Провадження № 3/322/905/23)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду з відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області 09.08.2023, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно: ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 25.07.2023 серії ВАВ №257314 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: «25.07.2023, близько 19 год. 30 хв., гр-н ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру відносно своєї співмешканки, громадянки ОСОБА_2 , при якому висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, вдарив по обличчю, внаслідок чого було завдано шкоду фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої. Дані дії вчинив в присутності неповнолітньої доньки гр-ки ОСОБА_3 ».

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 25.07.2023, ОСОБА_3 декілька разів вдарив її по обличчю у присутності її дитини.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 25.07.2023, вона бачила свою мати, ОСОБА_2 , яка виходила з хати, при цьому обличчя та одяг у неї були в крові, та вона повідомила, що її побив ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 у письмових поясненнях зазначив, що під час конфлікту з ОСОБА_2 , що за його словами виник через ревнощі останньої, він декілька разів вдарив її по обличчю правою та лівою долонею.

Про фізичне насильство потерпіла заявляла і у протоколі про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.02.2023.

ОСОБА_1 , належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув, не повідомив суд про причини неявки, а також не надіслав до суду будь-яких заяв та клопотань, що відповідно до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_2 подала до суду письмову заяву, в якій просила закрити справу відносно ОСОБА_1 у зв`язку з примиренням.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Відтак, у разі наявності в діяннях особи складу злочину, настання відповідальності за нормами КУпАП виключається.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що фізичним насильством є форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З наведених норм чинного законодавства випливає, що така форма домашнього насильства як фізичне, може проявлятися у різних діях винної особи, проте адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства у фізичній його формі, з огляду на приписи ч. 2 ст. 9 КУпАП, може наставати лише, якщо такі дії не охоплюються диспозицією особливої частини Кримінального кодексу України (далі КК України).

Інший підхід до тлумачення та застосування вищезазначених норм чинного законодавства буде суперечити меті, задля якої було прийнято Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», адже ставитиме кривдника у більш вигідне становище у порівнянні з іншою особою, яка вчиняє аналогічні дії (фізичне насильство), та не відноситься до кола осіб на яких поширюється дія цього Закону, що не відповідає конституційному принципу рівності громадян перед законом (ст. 24 Конституції України).

Спричинення ОСОБА_1 потерпілій фізичного болю внаслідок завдання ударів по обличчю, від яких, за показаннями свідка, у потерпілої пішла кров, є фізичним насильством, відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 126 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, натомість в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Таким чином, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 253 КУпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 221, 247, 253, 283-285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

1. Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

2. Матеріали передати прокурору Новомиколаївського відділу Запорізької окружної прокуратури.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Гасанбеков