Дата документу 01.08.2023
Справа № 501/2881/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Семенова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеського району Одеської області матеріали, що надійшли з військової частини про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2023 року приблизно о 16 годині 15 хвилин, військовослужбовець ОСОБА_1 на території військової частини був виявлений з ознаками наркотичного та алкогольного сп`яніння підчас виконання обов`язків військової служби, що підтверджується протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №000781 від 16 травня 2023 року виданим КНП «ООМЦПЗ» ООР, який отримано 20 червня 2023 року. З цих підстав складено протокол про адміністративне правопорушення №35 від 21 червня 2023 року за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 255 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених даною статтею.

Положеннями ст.ст. 254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Статтею 256 КУпАП встановлено вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що наявні в матеріалах справи дані не дають можливості встановити фактичні обставини справи, повно і об`єктивно розглянути дану справу та накласти на правопорушника адміністративне стягнення.

Зокрема, до матеріалів справи не долучено доказів того, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП чи ч. 2 ст. 172-20 КУпАП протягом року, відсутня кваліфікуюча ознака, що правопорушення вчинене в умовах особливого періоду.

Зазначені недоліки є суттєвими та не дають можливості встановити фактичні обставини справи, повно і об`єктивно розглянути дану справу, надати належну оцінку діям особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та накласти на правопорушника адміністративне стягнення.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно з п. 24 ч. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року визнано правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному органу для належного оформлення.

З урахуванням викладених обставин, адміністративний матеріал необхідно повернути до військової частини для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 276, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - повернути до військової частини для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя