Справа № 466/6225/22
Провадження № 3/466/14/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Федорова О.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрваного та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

роз`яснені права відповідно до ст.ст.10,63 Конституції України та ст.268 КУпАП,-

встановив:

19.08.2022 року до Шевченківського районного суду м. Львова надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

08 серпня 2022 року о 00 год. 45 хв. у м. Львові, вул. Жовківська, 14, поліцейським УПП ДПП у Львівській області Тащенком Сергієм Анатолійовичем складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 088122.

Згідно протоколу, серія ААД № 088122 від 08.08.2022 року, встановлено що ОСОБА_1 08.08.2022 року о 00 год. 20 хв. в м.Львові по вул. Заводській, 2 керував моторолером MUSSTANG MT200, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Складання протоколу фіксувалося на бодікамеру 470540.

Додатками до протоколу є також копії:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 154278, складеного 08 серпня 2022 року о 00 год. 45 хв. у м.Львові, вул. Жовківська, 14, інспектором УПП ДПП у Львівській області Галущаком Андрієм Михайловичем за ч. 1 ст. 185 КУпАП.

- постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 730648 від 08.08.2022 року за вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП.

- пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- рапорт поліцейського Тащенка С.А.;

- компакт-диск з відеофайлами.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2015 року за N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статях 247 та 280 КУпАП.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно із ч. 3 п. (b) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі за текстом - Конвенція) питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Виходячи з формулювання фабули правопорушення, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 08.08.2022 р. о 00 год. 20 хв. в м. Львові по вул. Заводській, 2 керував моторолером з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним порушенням відповідно до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є окремим складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягають особи, які керують транспортними засобами:

- в стані сп`яніння відмовилися від проходження;

- відмовилися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху (надалі ПДР), «водій особа, яка керує транспортним засобом».

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Абзацом 3 п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У постанові від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) Верховний Суд прийшов висновку, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, та показав суду, що біля 20 год. 08.08.2022 року разом із ОСОБА_4 приїхав на моторолері на вул. Жовківська, 14, у м. Львові, де він орендує приміщення. Транспортний засіб запаркував на стоянці, яка знаходиться за цією ж адресою, поставивши його біля приміщення охорони. Біля 22 год.30 хв. Пішов разом із ОСОБА_4 на автозаправку, з метою придбання сигарет. Повернувшись, стояли на автостоянці біля скутера, палили сигарети. Через деякий час на вулиці зупинився автомобіль патрульної поліції. Підійшовши, поліцейські почали вимагати документи, оскільки в цей час діяла комендантська година, у зв`язку із оголошенням в Україні воєнного стану. Після цього поліцейські запитали, чий моторолер. ОСОБА_1 повідомив, що такий перебуває у його користуванні. Згодом поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки, на їх думку, у нього були відповідні ознаки. Він не заперечував проти огляду, однак вимагав пояснень у поліцейських щодо підстав такого огляду. Почувши, що його звинувачують у керуванні цим моторолером, заперечив дану обставину, та просив надати на підтвердження відповідні докази. Поліцейські ігнорували неодноразові вимоги надання відповідних доказів, тому він повідомив їх, що огляд на стан сп`яніння пройде за надання йому доказів керування транспортним засобом. Незважаючи на це, поліцкйські згодом оформили протокол про відмову від огляду на стан сп`яніння.

У судовому засіданні 07.07.2023 року допитані у якості свідків:

- ОСОБА_4 , який підтвердив пояснення ОСОБА_1

- ОСОБА_5 пояснив, що працює охоронником на автостоянці, розташованій по вул. Жовківська, 14, у м.Львові. Повідомив суду, що на початку серпня 2022 року, (точної дати не пам`ятає) біля 20 год ОСОБА_1 , який часто приїзджає за даною адресою приїхав на скутері разом із ОСОБА_4 , поставив транспортний засіб, як завжди, біля приміщення охорони, в якому він працює. Біля опівночі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 повідомили, що йдуть придбати сигарети на АЗС. Повернувшись згодом, стояли біля скутера та палили сигарети. Через деякий час на автомобілі під`їхали поліцейські, вимагали у них пред`явлення документів. Між ними точилася якась розмова. Свідок ОСОБА_5 також повідомив, що моторолер з 20 год вечора до ранку наступного дня стояв на тому ж місці, де його запаркував ОСОБА_1 , коли приїхав разом з ОСОБА_4 . Ніхто з них скутера у рух не приводив за цей період.

З оглянутих судом відеозаписів, шо є додатками до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 088122, відсутній зафіксований момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , відеофіксування розпоченається із з`ясування поліцейськими чий скутер, на що ОСОБА_1 повідомив, що він перебуває у його користуванні. При цьому пред`явив ключі від замка запалювання. Згодом поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки, на їхню думку, у нього були відповідні ознаки. Під час спілкування з патрульними ОСОБА_1 заперечував керування перед цією подією транспортним засобом. Вимагав надання поліцейськими відповідних доказів, стверджував, що пройде огляд на стан сп`яніння після надання доказів керування скутером.

Додані до протоколу відеозаписи з нагрудних камер поліцейських спростовують ту обставину, що поліцейські зупиняли скутер під час його керування ОСОБА_1 .

Будь-якого відеозапису, який би підтверджував керування ним - ОСОБА_1 , - транспортним засобом 08 серпня 2022 року о 00 год. 20 хв., до протоколу не додано.

Копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 154278 та постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 730648, не є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП.

Суд критично оцінює відомості, що містяться у цих документах, зокрема в тій частині, що згідно протоколу серії АА № 154278 08.08.2022 року о 00 год. 25 хв. ОСОБА_1 в м.Львові по вул. Заводській, 2 - здійснював рух транспортним засобом MUSSTANG MT200, державний номерний знак НОМЕР_1 в період дії комендантської години, без спеціально виданої перепустки, а згідно постанови серії БАБ № 730648 ОСОБА_1 у цей же час керував цим самим засобом без застебнутого мотошолому та не мав при собі реєстраційного документу на транспортний засіб за іншою адресою, а саме у м.Львові, вул. Заводська, 8.

Згідно протоколу серії ААД № 088122, ОСОБА_1 керував моторолером по вул. Заводській, 2 в м.Львові, о 00 год. 20 хв.

Рапорт поліцейського Тащенка С.А. про те, що ним було вказано невірну годину скоєння правопорушення, не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, згідно з п. 7. Розділу ІІ якої не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Пояснення ОСОБА_1 , надані у судовому засіданні, підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також доданими до протоколу відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, за змістом ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо тієї обставини, що поліцейські зупиняли автомобіль під час його керування ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», одним із превентивних заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року затверджено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відеозаписи, які здійснені на місці спілкування поліцейських з ОСОБА_1 під час перебування на вул. Жовківська, 14 у м. Львові, не підтверджують тої обставини, що у поліцейських були наявні законні підстави для пред`явлення вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння, передбачені зазначеними вище нормами законодавства.

Стандарт «доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відтак, наявність у протоколі припущень, а саме, що 08.08.2022 року ОСОБА_1 на вул. Жовківська, 14 у м.Львові керував транспортним засобом, не підтверджено належними та допустимими доказами, відсутність таких доказів унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності та свідчить про поверхневість роботи органу, що складав протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином відсутність належних, допустимих та достовірних доказів, які у своїй сукупності, поза розумним сумнівом, доводили б наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правовою підставою до закриття провадження у справі.

Статтею 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 7, 130, 245, 247, 256, 278, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України

- http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Суддя О. Ф. Федорова