Справа № 487/4970/23
Провадження № 3/487/1857/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2023 суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Лагода А.А., розглянувши матеріали адміністративної справи, яке надійшло від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює продавцем в барі «Корчма», РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч.1 ст.164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративну відповідальність від 27.06.2023 серії ВАВ № 820655, 27.06.2023 о 10 50 год. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні бару «Корчма» здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка України, чим порушила Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме: продала 0,35 грам горілки на загальну суму 53грн. гр. ОСОБА_2 . Вказаним вчинила правопорушення, за яке відповідальність передбачена ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративну відповідальність від 27.06.2023 серії ВАВ № 820642, 27.06.2023 біля 11 00 год. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні бару «Корчма» займалась господарською діяльністю без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чим порушила Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Вказаним вчинила правопорушення, за яке відповідальність передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні надала пояснення, що проходила стажування до офіційного працевлаштування продавцем в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », власник якого ОСОБА_3 проінформувала про наявність всіх дозвільних документів для реалізації алкогольних напоїв.

Захисник особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 зауважив, що жодних дій з боку осіб які здійснювали перевірку господарської діяльності по встановленню власника кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не було проведено при оголошені продавцем, продавець не може нести відповідальність бо не здійснює господарську діяльність.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши захисника та особу, що притягається до адміністративної відповідальності суд приходить до наступного.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Тобто, вказана стаття є бланкетною та має посилання на норми закону, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено норми спеціального Закону (Господарський кодекс України, Податковий кодекс України), що передбачає наявність відповідного дозволу на здійснення такого виду господарської діяльності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У відповідності до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3, від 25.04.2003 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм, для притягнення особи, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП необхідні бути надані докази того, що вона дійсно надавала послуги з продажу алкогольних напоїв, без державної реєстрації як суб`єкт господарювання.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

В наданих суду матеріалах відсутні дані про те, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання. Згідно з матеріалами справи та пояснень ОСОБА_1 остання працювала не офіційно.

Будь-яких достатніх та допустимих доказів того, що гр. ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність, що є однією з основних її ознак, як і будь-яких інших доказів на підтвердження вини останної у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Отже, зміст правопорушення, викладений у протоколі серії ВАВ №820642 від 27.06.2023, не відповідає ознакам правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Щодо притягнення гр. ОСОБА_1 до відповідальності за протоколом серії ВАВ №820655 від 27.06.2023 за ч.1 ст. 156 КУпАП, суд зазначає наступне.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

Однак у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані щодо отримання грошей від продажу алкогольних напоїв, тобто виручки, яка відповідно до санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП повинна бути конфіскованою у разі визнання особи винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

З доданих фотозображень та протоколу огляду від 27.06.2023 не можливо дійти однозначного висновку про роздрібну реалізацію алкогольними напоями без марок акцизного податку з боку гр. ОСОБА_1 , оскільки вміст пластикових бутилів з прозорою речовиною не підтверджено належними доказами, а визначено одноосібно ДОП.

Крім того, диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, в даному випадку до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», але в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №820655 від 27.06.2023 не вказано, яка норма акту порушена.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі, а відповідно не може бути предметом судового розгляду.

Суд будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Дослідивши та перевіривши під час судового розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить до переконання про недоведеність провини гр. ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», а відтак відсутність в діях гр. ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Згідно зі ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого як ч.1 ст.156 КУпАП так і ч.1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст.ст.156, 164, 245, 247, 280, 283-284, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.156 та ч.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1 , - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя А.А. Лагода