КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 376/102/23 Головуючий у І інстанції Батовріна І.Г.
Провадження № 22-ц/824/3730/2023 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 серпня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Гусєва Павла Володимировича на постанову Сквирського районного суду Київської області від 08 травня 2023року про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, підрозділ Сквира № 6 ДП «Київський облавтодор ВАТ «ДАК» автомобільні дороги України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 , 03 січня 2023 року 08 год. 30 хв. на автодорозі Кременець-Біла Церква 367 км., будучи відповідальною особою за експлуатаційний стан, не вжив своєчасних заходів по обробці протиожеледними матеріалами проїжджої частини на якій наявна ожеледиця, внаслідок чого трапилося ДТП, в результаті якої було завдано матеріальні збитки транспортному засобу «CHEVROLET NUBIRA NA 193» державний номерний знак НОМЕР_1 та «VOLKSWAGEN GOLF» державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив правила стандартів і норми утримання автодоріг п.п.3.1.16, 3.1.18 п.1.5 Правил дорожнього руху.

Постановою Сквирського районного суду Київської області від 08 травня 2023 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 140 КУпАП було закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Гусєв П.В.подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Сквирського районного суду Київської області від 08 травня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги зазначив, що матеріли справи про адміністративне правопорушення містять достатньо доказів, підтверджуючих вину ОСОБА_2 , саме як відповідальної посадової особи ДП «Київоблавтодор», у скоєнні вказаного правопорушення, зокрема належним чином оформлений протокол, акт обстеження ділянки дороги, в якому ОСОБА_2 визнав те, що саме він є відповідальною посадовою особою за дану ділянку дороги.

Разом з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 - адвокат Гусєв П.В. подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Сквирського районного суду Київської області від 08 травня 2023 року, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 не був присутнім і не був повідомленим про дату судового засідання, яке відбулось 08 травня 2023 року. Суд першої інстанції належним чином не повідомляв ОСОБА_1 про розгляд даної справи.

Про факт наявності рішення по справі потерпіла особа дізналась лише 19 червня 2023 року після отримання постанови Сквирського районного суду Київської області від 08 травня 2022 року у справі № 376/102/23.

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвокат Гусєв П.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Сквирського районного суду Київської області від 08 травня 2023 року, винесеної щодо ОСОБА_2 , підлягає задоволенню, з огляду на вказані причини його пропуску.

В судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 - адвокат Гусєв П.В. підтримав її доводи та просив задовольнити скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення та закрити провадження у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Гусєва П.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 , 03 січня 2023 року 08 год. 30 хв. на автодорозі Кременець-Біла Церква 367 км., будучи відповідальною особою за експлуатаційний стан, не вжив своєчасних заходів по обробці протиожеледними матеріалами проїжджої частини на якій наявна ожеледиця, внаслідок чого трапилося ДТП, в результаті якої було завдано матеріальні збитки транспортному засобу «CHEVROLET NUBIRA NA 193» державний номерний знак НОМЕР_1 та «VOLKSWAGEN GOLF» державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив правила стандартів і норми утримання автодоріг п.п.3.1.16, 3.1.18 п.1.5 Правил дорожнього руху. Дії особи яка притягається до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч. 4 ст. 140 КУпАП.

За результатом судового розгляду, суд встановив, що у наданих суду для розгляду матеріалах справи не міститься доказів того, що ОСОБА_2 є посадовою особою, відповідальною за належне утримання дорожнього полотна на ділянці дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, а відтак не доведено, що він є суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП.

В обґрунтування свого висновку суд послався на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певного діяння, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

З точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративні правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діяннях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в його діях події і складу адміністративних правопорушень повинні бути визнані на його користь.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме статей 9 та 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суд першої інстанції дотримався наведених вище вимог чинного законодавства, повно, детально та всебічно дослідив надані докази й дійшов правильного, обґрунтованого та вмотивованого висновку щодо відсутності у діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП,

Частиною 1 статті 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Частина 4 цієї статті встановлює відповідальність за вчинення будь-якого з названих вище порушень, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З системного аналізу вказаної норми статті вбачається, що суб`єктом вказаного правопорушення можуть бути службові або посадові особи, до кола повноважень яких входить дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або відновлення безпечних умов для руху, а також громадяни.

Згідно з вимогами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за таке правопорушення. При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Зазначена вище норма закону є бланкетною, а тому вирішення питання щодо наявності чи відсутності в діях посадової особи ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП передбачає необхідність аналізу нормативно-правових актів, які регламентують діяльність у цій сфері суспільних відносин, а також безпосередніх функціональних обов`язків посадових осіб, до компетенції яких входить забезпечення цих правил, норм та стандартів.

Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено, які саме професійні обов`язки покладались на винну особу, відповідно до яких конкретно нормативних актів (інструкцій, правил, вказівок тощо), та які з цих обов`язків не виконані взагалі або виконані неналежним чином.

З фабули наданого протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_2 , неможливо зрозуміти, яку саме посаду займає особа у підприємстві, що конкретно ставиться їй у провину, які саме правила, норми і стандарти нею порушено.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що саме ОСОБА_2 є особою, яка відповідальна за належне утримання дорожнього полотна на ділянці дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода.

Зокрема, це могли б бути посадова інструкція особи, внутрішні правила роботи тощо, які б деталізували та конкретизували обов`язки ОСОБА_2 , тим самим підтверджуючи його вину у цьому правопорушенні.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Відтак, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

З урахуванням положень частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти росії» (рішення від 30 травня 2013 року) та «Карелін проти росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Посилання на те, що оскільки ОСОБА_2 є посадовою особою та перебуває на посаді начальника підрозділу № 6 ДП «Київський облавтодор» «ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України», то до його компетенції входить відповідальності за експлуатаційний стан зазначеної ділянки дороги не знайшли свого підтвердження, оскільки вищевказане не дає підстав стверджувати, що саме ОСОБА_2 мав обов`язок стежити за належним експлуатаційним утриманням ділянки автодороги, де сталася ДТП.

Отже, у матеріалах справи відсутні докази, які б безпосередньо підтверджували, що саме дії/бездіяльність ОСОБА_2 стали причиною дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів «CHEVROLET NUBIRA NA 193» державний номерний знак НОМЕР_1 та «VOLKSWAGEN GOLF» державний номерний знак НОМЕР_2 , та внаслідок чого було порушення частини 4 статті 140 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 є суб`єктом у цьому правопорушенні і саме його дії призвели до ДТП та спричиненої потерпілому ОСОБА_1 шкоди, не підтвердилися у суді першої інстанції, так само як і під час апеляційного перегляду.

Враховуючи, що надані суду докази не підтверджують поза розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП, вважаю, що в діях останнього відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд доходить до висновку, що суд першої інстанції повно й всебічно з`ясував обставини справи, надав належну оцінку зібраним доказам та ухвалив законне й правильне рішення про закриття провадження по справі за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Гусєву Павлу Володимировичу строк на апеляційне оскарження постанови Сквирського районного суду Київської області від 08 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гусєва Павла Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Сквирського районного суду Київської області від 08 травня 2023року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 140 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Д.О.Таргоній