ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/495/23 Справа № 702/570/23 Категорія: ч.5 ст.126 КУпАПГоловуючий у І інстанції Жежер Ю. М. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №702/570/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Монастирищенського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25 липня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп. -

Як встановлено судом першої інстанції, 28.06.2023 о 14 год. 40 хв. ОСОБА_1 по вул. Гагаріна м. Монастирище керував автомобілем Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

13.07.2023 о 10 год. 26 хв. ОСОБА_1 по вул. Транспортна смт. Цибулів керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.07.2023 справу № 702/599/23, провадження № 3/702/372/23 об`єднано із справою №702/570/23, провадження № 3/702/349/23 та присвоєно № 702/570/23, провадження № 3/702/349/23.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.07.2023 відносно нього скасувати, а справу про адміністративні правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Апеляційні вимоги обгрунтував тим, що він дійсно, як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №349188 від 28.06.2023, був зупинений працівниками поліції, коли керував автомобілем Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , і цього факту не заперечує, проте зазначив, що автомобілем він керував виключно через крайню необхідність, яка була викликана в потребі доставити свою дружину, яка перебувала в стані вагітності, до медичного закладу в м.Монастирище. Він вважав, що його доводи працівники поліції врахували, так як бачили його вагітну дружину, довго його не затримували, протягом всього часу спілкування з працівниками поліції на місці зупинки ніхто ніякого протоколу про адміністративне правопорушення не складав і копію його йому не надавав. Лише в постанові суду від 25.07.2023 він дізнався, що на нього було складено протокол 28.06.2023 за ч.5 ст.126 КУпАП.

Зазначає, що при ознайомленні з матеріалами справи він виявив, що в даному протоколі стоять підписи в графі «особа ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» та в графі «підпис особи, яка питягається до адміністративної відповідальності» схожі між собою, проте належать не йому, оскільки йому на підпис жодний документ не надавався, в його присутності протокол не складався і він в ньому не розписувався.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №349189 , згідно якого 13.07.2023 о 10:26 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_2 , по вул.Транспортна смт. Цибулів, при цьому не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, апелянт зазначив, що в його користуванні відсутній такий транспортний засіб як ВАЗ-2163 д.н.з. НОМЕР_2 , і йому не- відомо кому належить даний автомобіль, він ніколи ним не керував. А обставини, що зазначені в даному протоколі, не відповідають дійсності, оскільки у дату та час, які вказано в протоколі, він не був на вул.Транспортна в смт.Цибулів, так як не знає, де така вулиця знаходиться. Підписи у цьому протоколі у всіх графах, як і в попередньому протоколі, йому не належать, відсутня і інформація щодо пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи будь-яка відмова від дачі пояснень, що свідчить про відсутність самої особи, відносно якої складався такий протокол. Апелянт наголошує на тому, що підписи в протоколі від 28.06.2023 та від 13.07.2023 різняться між собою, хоча притягнуто одну й ту ж саму особу, а саме його. За таких обставин вважає, що вказані протоколи про адміністративні правопорушення не можуть бути доказом, оскільки складені без його присутності та відносно подій, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарга та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, диспозицією вказаної частини та статті закону встановлено адміністративну відповідальність за повторне, протягом року, вчинення порушень, таких як, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1 а ПДР україни, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 349188 від 28.06.2023, згідно з яким 28.06.2023 о 14 год 40 хв ОСОБА_1 по вул. Гагаріна м. Монастирище керував автомобілем Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року;

- довідкою про встановлення факту повторності вчинення адміністративного правопорушення № 2368/54/01-2023 від 03.07.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 22.05.2023 інспектором СРПП ВПД № 1 УРУП в Черкаській області винесено постанову БАД № 343347 про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400,00 грн; 28.05.2023 інспектором СРПП ВПД № 1 УРУП в Черкаській області винесено постанову БАВ № 363396 про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400,00 грн;

- повідомленням ВПД № 1 Уманського РУП в Черкаській області № 2367/54/01-2023 від 03.07.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно відомостей ІПНП ГСЦ МВС станом на 03.07.2023 жодного посвідчення водія не отримував;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 343347 від 22.05.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 363396 від 28.05.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн;

- відеозаписом події на якому ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 349189 від 13.07.2023, згідно з яким 13.07.2023 о 10 год 26 хв ОСОБА_1 по вул. Транспортна смт. Цибулів керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року;

- відеозаписом події, на якому ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно, доводи апелянта про те, що протоколи про адміністративне правопорушення не можуть бути доказом, оскільки складені без його присутності та відносно подій, які не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Апеляційним судом були переглянуті диски з відеозаписами подій від 28.06.2023 та 13.07.2023 за участю ОСОБА_1 з яких вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений під час керування автомобілями Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , 28.06.2023, та ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , 13.07.2023, при зупинці вказаних транспортних засобів на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 не надав посвідчення водія мотивуючи тим, що підстав для його зупинки не було, оскільки він не порушував ПДР України. У зв`язку з відсутністю у водія ОСОБА_1 посвідчення водія йому було повідомлено, що ним порушено п.2.1 а ПДР України і щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП. Йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та відповідно складено протоколи про адміністративні правопорушення. Зі змістом вказаних протоколів ОСОБА_1 був ознайомлений та поставив свій підпис.

Апеляційний суд відмічає, що протокол про адміністративне правопорушенння серії ААД №349188 від 28.06.2023 та протокол серії ААД №349189 від 13.07.2023 складені за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Порушень співробітниками поліції положень вказаної інструкції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративні правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП судом апеляційної інстанції не виявлено.

Згідно ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі Закон №3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Посвідчення водія видається відповідно до Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (далі - Положення). Згідно з цим Положенням особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами (пункт 2).

Згідно з пунктом 3 цього Положення транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоцикли з боковим причепом, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів);

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів);

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів;

Т - трамваї та тролейбуси.

За обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №349188 від 28.06.2023, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , та обставинами, викладеними у протоколі ААД№349189 від 13.07.2023, ОСОБА_1 керував ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 .

Виходячи з вимог пункту 3 Положення до керування такими транспортними засобами як Chevrolet Aveo та ВАЗ 21063 допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій В.

Згідно повідомлення начальника відділу поліцейської діяльності №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Коломійцева А. за гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно відомостей ІПНП ГСЦ МВС станом на 14.07.2023, жодного посвідчення водія не значиться (а.с.22).

Крім того, як вбачається з довідок про встановлення факту повторності вчинення адміністративного правопорушення: № 2368/54/01-2023 від 03.07.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 22.05.2023 інспектором СРПП ВПД № 1 УРУП в Черкаській області винесено постанову БАД № 343347 про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400,00 грн; 28.05.2023 інспектором СРПП ВПД № 1 УРУП в Черкаській області винесено постанову БАВ № 363396 про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400,00 грн; № 2507/54/01-2023 від 14.07.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 22.05.2023 інспектором СРПП ВПД № 1 УРУП в Черкаській області винесено постанову БАД № 343347 про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400,00 грн; 28.05.2023 інспектором СРПП ВПД № 1 УРУП в Черкаській області винесено постанову БАВ № 363396 про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400,00 грн.

Приймаючи рішення за протоколами серії ААД №349188 від 28.06.2023 та серії ААД№349189 від 13.07.2023, суд дійшов висновку що ОСОБА_1 , повторно протягом року керував транспортними засобами, не маючи права керувати даними видами транспортних засобів, чим порушив вимоги пункту 2.1 а Правил дорожнього руху України.

Твердженя ОСОБА_1 у поданій апеляційій скарзі про те, що він не підписував протоколи про адміністративні правопорушення, не можуть слугувати підставою для скасуваня постанови судді першої інстанції та закриття провадження у справі, оскільки не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення, що доведено сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Відтак, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, та спростовуються, як переглянутими вищевказаними дисками з відеозаписом події від 28.06.2023 та 13.07.2023 за участі ОСОБА_1 , так і іншими матеріалами справи.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинені правопорушення.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, із врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, місцевий суд вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому постанову районного суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка