Справа № 451/389/23 Головуючий у 1 інстанції: Патинок О.П.
Провадження № 33/811/1169/23 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі захисника Палащука В.М., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Палащука В.М. на постанову Радехівського районного суду Львівської області від 07 серпня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 07.08.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 гривні.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 26.03.2023 року о 16 год. 17 хв. в м. Радехів по вул. Галицька, керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки на алкотестері «Драгер» № 6220 та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України

Захисник Палащук В.М. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, не взято до уваги те, що доказами не стверджується те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, вважає долучені до матеріалів справи відеозаписи неналежними та недопустимими доказами, оскільки на таких не зафіксовано часу вчинення правопорушення.

Розглянувши матеріали справи № 451/389/23, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ААД №473279 від 26.03.2023 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1), відеозаписами, що містяться в матеріалах справи, якими стверджується, що обставини зупинки ОСОБА_1 , останній не заперечив факту керування автомобілем на час зупинки транспортним засобом, будучи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі в присутності двох свідків, а також був відсторонений від керування транспортним засобом (а.с.3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26.03.2023 року, яким засвідчено відмову від проходження ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а.с.4), направленням ОСОБА_1 для огляду на сп`яніння до медичного закладу від 26.03.2023 року, яким засвідчено відмову останнього прослідувати до медичного закладу (а.с.5).

Апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останній з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд досліджуючи матеріали справи, приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки суду першої інстанції з приводу заперечень поданих в суді першої інстанції та викладені доводи в апеляційній скарзі, які є аналогічними запереченням, є обґрунтованими належним чином та апеляційний суд не вбачає жодних підстав не погоджуватися із зазначеними висновками.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП.

Постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Палащука В.М., апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Радехівського районного суду Львівської області від 07 серпня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Палащука В.М. без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.