ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1877/23 Справа № 235/42/22 Суддя у 1-й інстанції - Карабан І.І. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2022 року у відношенні

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в ППО Філії Автодор №7, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

стосовно якого справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 30 грудня 2021 року серії ААБ №152896, 30 грудня 2021 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_2 в м. Покровську по вулиці Захисників України, на шляхопроводі, керуючи транспортним засобом КРАЗ 6510, номерний знак НОМЕР_1 , здійснював буксирування трактору Т-150, номерний знак НОМЕР_2 , на жорсткому зчепленні, рухаючись у напрямку м. Донецька, та не вибрав безпечний інтервал, в результаті чого трактор Т-150, номерний знак НОМЕР_2 , виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом Subaru XV, номерний знак НОМЕР_3 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 було порушено вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Оскаржуваною постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2022 року справу щодо ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності не доводять, що водій автомобіля Краз 6510 ОСОБА_2 не обрав безпечний інтервал, і що саме це порушення перебувало у причинно наслідковому зв`язку із пошкодженнями автомобілів, а отже не підтверджено наявність в діях цього водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення в межах санкції даної норми.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує, що районним судом було допущено неповноту судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, на його думку наявними матеріалами провадження беззаперечно доведено винуватість у вчиненні ДТП саме водія ОСОБА_2 , дії якого перебувають у причинному зв`язку із настанням даної події.

Вважає, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Краз 6510, буксируючи трактор Т150, допустив зменшення бокового інтервалу з його автомобілем під час зустрічного роз`їзду, в результаті чого трактор Т150 частково виїхав на зустрічну для себе смугу, де відбулося його зіткнення з лівою частиною автомобіля під керуванням апелянта.

Вказує, що надані в судовому засіданні пояснення водія ОСОБА_2 є викривленими і не відповідають даним, відображеним в протоколі та схемі, а також у його письмових поясненнях.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції зважає на те, що відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про недоведеність вини водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закриття провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає їх передчасними.

Так, виходячи із фактичних обставин події ДТП, в даному випадку при оцінці дій водія ОСОБА_2 належить керуватися правилами зустрічного роз`їзду транспортних засобів, викладеними зокрема у п. 13.1 ПДР, посилання на порушення якого містить протокол про адміністративне правопорушення від 30 грудня 2021 року, у зв`язку із чим висновки суду першої інстанції щодо необхідності кваліфікації дій ОСОБА_2 як порушення правил буксирування, яке йому не було інкриміноване, належить вважати необгрунтованими. Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що Розділ 23 ПДР, на які посилається суд першої інстанції, містить суто технічні вимоги до процедури буксирування, в той час як питання руху транспортних засобів при буксируванні врегульовані іншими відповідними положеннями ПДР.

Також не можна погодитись із посиланням суду першої інстанції на відсутність доказів порушення правил зустрічного роз`їзду саме водієм ОСОБА_2 , оскільки в оскаржуваній постанові не надано будь-якої оцінки тому, що згідно із схемою місця ДТП, які була підписана всіма учасниками пригоди без зауважень, місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на смузі руху автомобіля Subaru XV, номерний знак НОМЕР_3 , яка була зустрічною смугою руху для автомобіля під керуванням ОСОБА_2 (а.с. 2) Не було враховане і те, що згідно із фотокартками (а.с. 6, 28-30) та схемою місця ДТП, автомобіль Subaru XV, номерний знак НОМЕР_3 , при ДТП отримав пошкодження тільки лівої частини кузову, які починаються фактично від лінії розділу лівого переднього крила та лівої передньої двері, та продовжуються до лівого заднього крила, і не отримав пошкоджень передньої частини, що спростовує версію про зіткнення транспортних засобів внаслідок зміни напрямку руху цього автомобіля.

З огляду на викладене оскаржувана постанова не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Обговорюючи питання про остаточне рішення за наслідками апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції зважає на те, що згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 284 КУпАП справа підлягає закриттю за наявності обставин, передбачених ст. 247 даного Кодексу.

Згідно із ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно наданих матеріалів дорожньо-транспортна пригода сталася 30 грудня 2021, а тому на час судового розгляду в суді апеляційної інстанції, а саме 29 серпня 2023 року сплинув тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскільки строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП, на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчилися, вбачаються належні і достатні підстави для закриття провадження у справі.

Згідно ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження в справі про адміністративні правопорушення. Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, закриття провадження у справі та визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття їх одночасно в одній постанові належить вважати порушенням права особи на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої і є встановлення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного випливає, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що положеннями КупАП врегульовані охоронні правовідносини, що виникають між державою і особою з приводу порушення останньою спеціальних правил, встановлених державою, а метою провадження у справі про адміністративне правопорушення у контексті ст. ст. 1, 7 КУпАП є застосування до такої особи, у випадку її винуватості, засобів державного примусу, встановлених законом. У випадку принципової неможливості досягнення такої мети, як це має місце зокрема внаслідок збігу строків, передбачених ст. 38 КУпАП, подальше провадження у справі про адміністративне правопорушення позбавляється сенсу і є недоцільним, у зв`язку із чим провадження у такій справі підлягає закриттю.

У випадку, якщо подія ймовірного адміністративного правопорушення тягне і інші правові наслідки, як це має місце у випадку пошкодження транспортних засобів у межах дорожньо-транспортної пригоди, зацікавлені особи не позбавлені можливості захисту своїх прав та інтересів самостійно у межах інших видів судочинства, втім відповідні питання виходять за межі адміністративного провадження, а їх існування не свідчить про необхідність вирішення питання винуватості при закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на те, що на момент розгляду зазначеної справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді минуло більше трьох місяців з дня виявлення правопорушення, тобто минув встановлений ст. 38 КУпАП строк давності накладення адміністративного стягнення, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а провадження підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2022 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

Апеляційного суду А.А. Мазниця