Справа № 752/5485/23
Провадження №: 3/752/2983/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 серпня 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бойко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

ОСОБА_1 , 08.03.2023 року о 07 год. 35 хв., керував транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Набережно-Печерська дорога, 10-А, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив дії передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

Захисник Пилипець А.Ю., в судовому засіданні 17.08.2023 року, подав клопотання про закриття провадження, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 , пройти огляд на стан спяніння у закладі охорони здоровя. Така пропозиція про проходження огляду на стан спяніння у закладі охорони здоровя відсутня і на відео записі, долученому до матеріалів справи. Окрім того, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного спяніння, що свідчить про те, що поліцейські у встановленому законом порядку не направляли ОСОБА_1 у заклад охорони здоровя, тим самим порушивши законний порядок проведення огляду на стан спяніння. Вказував, що ОСОБА_1 декілька разів недвозначно проявляв свою готовність пройти огляд на стан спяніння.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі матеріалами в сукупності, протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння та відеозаписом. Як убачається з відео запису, ОСОБА_1 , запропоновано пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, на що він відмовився. Тягнув час, намагався домовитися з поліцейськими, щоб протокол щодо нього за ст. 130 КУпАП не складався. Проте поліцейських не переконав. У подальшому, через деякий час, після початку складання протоколу, яким зафіксована відмова, ОСОБА_1 , підійшов до поліцейських та запропонував освідувати його, в чому поліцейські йому відмовили, оскільки відмову вже зафіксовано та розпочато складання протоколу.

На мою думку, у вище вказаній ситуації, після фіксації відмови та початку складання відповідного протоколу, звернення із вимогою правопорушника про його освідування є запізним та не тягне за собою обовязку поліцейських розпочати таке освідування. Не передбачена така ситуація і в КУпАП, ПДР, інструкції, тощо…

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, йому необхідно призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 454 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. ч.1 ст.130, 283, 284, 285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає - 17 000 грн. (сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , на користь держави, судовий збір, в розмірі 536 (пятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя: О.В.Бойко