Провадження № 33/4808/635/23
Категорія ст. 122-4 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., ознайомившись з матеріалами справи за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2022 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, на підставі ст. 36 КУпАП визначено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, стягнуто судовий збір.

ОСОБА_1 звертається з апеляційною скаргою на це судове рішення, де також просить про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Обґрунтовує клопотання тим, що копію рішення суду першої інстанції він не отримав 26 липня 2023 року.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді враховую наступне.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року (пункт 22), суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Враховую, що необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України, так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Оскаржену постанову винесено 29 листопада 2022 року, десятиденний строк для подання апеляційної скарги, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, триває до 09 грудня 2022 року включно.

Так, 04 серпня 2023 року захисник Чех М.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 звертався з апеляційною скаргою.

Згідно з постановою апеляційного суду від 10 серпня 2023 року апеляційну скаргу повернуто апелянту, оскільки вона подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

21 серпня 2023 року ОСОБА_1 повторно подано апеляційну скаргу на постанову судді від 29 листопада 2022 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В той час, апелянт просить про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді.

При цьому, вважаю за необхідне роз`яснити, що законодавчо врегульоване право особи на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, не позбавляє обов`язку осіб, добросовісної реалізації вказаного права, а також обов`язку діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб не зловживати ними.

Перевіривши доводи ОСОБА_1 , доходжу висновку про те, що в клопотанні не наведено підтверджених доказами доводів, які б дозволяли дійти обґрунтованого висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Про поважність причин для поновлення строку на апеляційне оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду з апеляційною скаргою, яку можна змінювати та доповнювати, протягом встановленого законом строку, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Як свідчить зміст судового рішення, ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції. Проте йому було достовірно відомо про розгляд справи у суді, оскільки відносно нього були складені протоколи про адміністративні правопорушення, які ним підписані та у яких він дав пояснення (том 1 а.с. 1, том 2 а.с. 1).

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Також, суд першої інстанції неодноразово повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, про що свідчать повістки про виклик до суду (том 1 а.с. 8, 9), за відомою з протоколу адресою, яка також є аналогічна зазначеній в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Аналізуючи зміст п. 27 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» враховую, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Матеріали справи містять супровідний лист про направлення копії постанови суду першої інстанції від 30 листопада 2022 року (том. а.с. 12).

За відсутності доказів існування обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість оскаржити постанову у встановлений законом строк особисто чи залучити для цього захисника, не залежали від волевиявлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та виникли протягом строку, який пропущено, не можливо дійти висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Звертаю увагу, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, доводи щодо законності, обґрунтованості оскарженого рішення не перевіряються, оскільки така оцінка може бути дана тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

За таких обставин, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді належить відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло