Справа № 756/8196/23 Головуючий у І інстанції Луценко О.М.
Провадження № 33/824/4024/2023 Доповідач Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Зайцева О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 12.06.2023 року о 17 год. 20 хв. по вул. Богатирській, 32 у м. Києві керував транспортним засобом «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», результат огляду 0,79 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що чек з результатом газоаналізатора не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки у ньому зазначено ПІБ: ОСОБА_1 , натомість у протоколі зазначено ПІБ: ОСОБА_1 . Крім того, апелянт вказує, що як вбачається з протоколу, він керував у стані сп`яніння о 17 год. 20 хв., що також підтверджується наявним у матеріалах справи відео, проте, на чеку драгера стоїть час 16 год. 47 хв. Також з відео вбачається, що він був зупинений о 17 год. 20 хв., а драгер здійснює вимір парів алкоголю о 17 год. 43 хв. Крім того, апелянт вказує, що після проведення огляду за допомогою приладу «Драгер» поліцейський почав оформлювати протокол, не запитавши його, чи погоджується він з результатами огляду, хоча саме на поліцейського покладено обов`язок із доставлення особи до закладу охорони здоров`я. Також матеріали справи не містять направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, що також підтверджує той факт, що огляд у закладі охорони здоров`я йому не пропонувався.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення від нього не надходило.

Заслухавши думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП). Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керуванням транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 460676 від 12.06.2023 (а.с.2); результаті приладу «Драгер» від 12.06.2023 року, яким підтверджено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння з позитивним результатом 0,79 ‰ (а.с.3); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, яким підтверджено проходження огляду на місці зупинки із застосування спеціального технічного приладу «Drager» ALCOTEST 6810 (а.с.4); відеозаписі портативного відеореєстратора, яким зафіксовано проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.8).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Як вбачається з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та після отримання результатів 0,79 проміле, не висловлював своєї незгоди з результатами та не наполягав на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я. При цьому, під час ведення відеозйомки сам ОСОБА_1 не заперечував факт вживанням ним напередодні алкогольних напоїв.

Доводи апеляційної скарги про те, що чек з результатом газоаналізатора не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки у ньому зазначено ПІБ: ОСОБА_1 , натомість у протоколі зазначено ПІБ: ОСОБА_1 , а також те, що на чеку драгера стоїть час 16 год. 47 хв. у той час, як його зупинили о 17 год. 20 хв. не можуть бути взяті до уваги суду з огляду на наступне.

Так, невірно зазначене по батькові правопорушника є нічим не іншим, як механічною опискою. Така обставина, що на приладі «Драгер» невірно виставлено час не може бути підставою для скасування постанови суду. Зокрема, з відеозапису вбачається, що саме щодо ОСОБА_1 проводився огляд на стан сп`яніння, з результатами приладу він був ознайомлений, будь-яких заперечень не виловлював та підписав чек з результатами.

Крім того, в матеріалах справинаявний лист УПП у м. Києві ДПП Національної поліції України, відповідно до якого огляд на стан сп`яніння громадянина ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу Драгер «Алкотест» 6820 ARHK-0565 та надано сертифікати відповідності та повірки вказаного приладу.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, що також підтверджує той факт, що огляд у закладі охорони здоров`я йому не пропонувався, то вони є безпідставними з огляду на те, що відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП огляд проводиться в закладах охорони здоров`я у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Натомість, ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в подальшому не висловлював своєї незгоди з результатами та не наполягав на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення останнім адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення, з урахуванням чого постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову суддіОболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига