КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Токман Ю.Ф.
Єдиний унікальний номер справи № 752/1850/23
Апеляційне провадження № 33/824/3691/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мережко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. У апеляційній скарзі просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду. Клопотання мотивує тим, що справу було розглянуто за його відсутності. Вказує, що, ознайомившись зі змістом постанови у ЄДРСР невідкладно подав апеляційну скаргу.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанову прийнято 25 травня 2023 року, а апеляційна скарга на неї подана 29 червня 2023 року, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні в суді першої інстанції, у матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 копії постанови. Отже, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови поважними та поновити вказаний строк.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Гриценко В.Є., належно повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Разом з цим, на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання адвокат Гриценко В.Є. про розгляд справи за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №466602, ОСОБА_1 11 січня 2023 року о 21:45, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві на вул. Ак. Заболотного, 25, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується письмовими доказами у матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 466602 від 11.01.2023, відповідно до якого водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідий покрив шкіри обличчя, зіниці очей не природньо реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку;

- постановоюпро накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП;

- витягом зособової картки водія;

-відеозаписомз нагрудної камери поліцейського.

Із відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf» та після виявлення у нього поліцейським ознак наркотичного сп`яніння, на вимогу пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився.

Суд першої інстанції звернув увагу, що відеозапис не відображає обставин безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проте, в розмові з поліцейським ОСОБА_1 підтвердив факт керування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР установлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За таких обставин апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції, в порушення вимог Інструкції («Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року), не дотримались процедури огляду водія на стан сп`яніння, також оцінюється судом критично, оскільки, як вбачається з відеозапису, що міститься у матеріалах справи, ОСОБА_1 відмовився від такого огляду.

Відсутність у матеріалах справи форми направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння та акту огляду, в даному випадку, не впливає на наявність факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння та не може бути підставою для закриття провадження у справі.

Безпідставними є і твердження апелянта щодо недоведеності факту перебування у стані сп`яніння та посилання на результати подальшого самостійного проходження огляду, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та не потребує доведення факту перебування у стані сп`яніння.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані

За таких обставин суд доходить висновку, що постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні. А відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.В. Мережко