справа № 619/2747/23
провадження № 3/619/1613/23
ПОСТАНОВА

іменем України

31 серпня 2023 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду міста Харківської області Овсянніков В.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 164 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої продавчинею у ФОП « ОСОБА_2 », місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

09.06.2023 о 10 годині 10 хвилин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 в приміщенні магазину «Продукти» здійснила продаж алкогольних напоїв (горілки) та цигарок без марок акцизного податку, повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 156 КУпАП України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала до суду пояснення, в яких просить звільнити її від адміністративної відповідальності.

Вказала, що її винуватість у вчиненні правопорушення не доведено, будь-якою господарською діяльністю вона не займалася, як фізична особа-підприємець не зареєстрована.

При цьому, продавцем магазину не являється, а знаходилась у приміщенні оскільки прийшла до своєї подруги, яка там працює.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення може бути розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку, якщо особу своєчасно сповістили про час і місце розгляду справи, та вона не з`явилася і не надіслала клопотання про відкладення розгляду справи.

На підставі чого суд приймає рішення розглянути справу про адміністративне правопорушення без її участі.

Суддя, дослідивши матеріали протоколу, дійшов наступного висновку.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 4 ст. 156 КупАП України встановлює відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, вчинені особою повторно, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами може здійснюватися лише за наявності ліцензії (спеціального дозволу) - документа державного зразка, який засвідчує право суб`єкта підприємницької діяльності на провадження відповідного виду діяльності протягом визначеного строку.

При цьому, алкогольні напої чи тютюнові вироби, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, повинні маркуватися марками акцизного збору - спеціальними знаками, наявність яких підтверджує сплату акцизного збору, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

ОСОБА_1 факт продажу товарів не заперечувала.

Однак вказала, що продавцем магазину не є, а знаходилась у приміщенні, оскільки прийшла до своєї подруги, яка там працює.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 здійснила роздрібну торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями без марок акцизного податку.

З наявних в матеріалах справи пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що вони 09.06.2023 року, о 09.00 год. зайшли до приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 за 190,00 гривень придбав 1 літр горілки за 120,00 гривень та 2 пачки цигарок по 35,00 гривень кожна. При цьому, за торговим прилавком знаходилась жінка, віком близько 40-45 років, середнього зросту, із чорним кольором волосся.

В своїх поясненнях свідок ОСОБА_5 вказав, що 09.06.2023 року, о 10.10 год. зайшов до приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де на касі стояли двоє не знайомих йому раніше чоловіків, які придбали 1 літр горілки, яку продавчиня дістала з-під прилавку та дві пачки цигарок, після чого чоловіки вийшли з магазину.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , які вона надавала під час складання протоколу про адміністравну відповідальність, 09.06.2023 вона знаходилася на своєму робочому місці в магазині ФОП « ОСОБА_6 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , куди о 10.00 годині зайшли два чоловіки та купили в неї 1 пляшку горілки за 120 гривень в полімерній пляшці та 2 пічки цигарок.

Також в цих поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що горілку по пляшкам вона розливає самостійно, через те, що господар магазину горілку привозить в полімерних пляшках, ємкістю 10 літрів а також підтвердила той факт, що вона являється найманим працівником та здійснює реалізацію продуктів харчування, алкогольних напоїв, тютюнових виробів без відповідних марок акцизного збору.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст. 251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 22.12.2022 ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 156 та ч. 1 ст. 164 КУпАП

Постановою Полтавського апеляційного суду провадження за ч. 1 ст. 164 КпАП України було закрито. Призначено покарання за ч. 1 ст. 156 КпАП України у виді штрафу у розмірі 3400 гривень, з конфіскацією предметів торгівлі.

Отже, правопорушення вчинено повторно протягом року.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КпАП України, є повністю доведеною.

Заперечення ОСОБА_1 суд не приймає, оскільки факт вчинення нею правопорушення доведено низкою доказів, які узгоджуються між собою.

Щодо її аргументів, що вона не є ФОП, тому не є належним суб`єктом правопорушення, суд виходить з такого.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КпАП України, не обов`язково має бути суб`єктом господарювання.

Факт виконання саме ОСОБА_1 функцій продавця підтверджено низкою доказів, які поза розумним сумнівом свідчать, що саме вона здійснила продаж алкоголю та сигарет.

При призначенні покарання за скоєне правопорушення, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення і особу правопорушника.

Щодо посилань ОСОБА_7 на наявність у неї інвалідності, суд виходить з наступного.

ОСОБА_7 вказує, що має ІІ групу інвалідності.

На підтвердження цієї обставини нею надано копію довідки МСЕК.

Суддя не приймає цей доказ, оскільки інвалідність згідно довідки встановлено до 01.03.2023; строк дії сплинув як на час розгляду справи судом, так і на час скоєння правопорушнення.

Враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, дані про особу, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин та, з урахуванням того, що правопорушниця вину не визнає, але протягом року піддавалася адміністративному стягненню за такі ж порушення, вважаю, що ОСОБА_7 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у межах цієї санкції з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 156 ч. 4, 40-1, 283, 284 КУпАП України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень, з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Повний текст постанови виготовлено 04.09.2023.

Суддя В. С. Овсянніков