Дата документу Справа № 334/1739/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/1739/20 Головуючий в 1 інст. Баруліна Т.Є.
Провадження № 33/807/567/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю захисника - адвоката Сєдова М.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2020 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя суду першої інстанції встановив, що 25.03.2020 р. о 08 год. 01 хв. в м. Запоріжжя, Дніпровський район, проспект Соборний, 188, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA CX-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів його провини у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Вказує, що в порушення вимог чинного законодавства відсутні свідки події за викладених в протоколі обставин.

Вважає акт огляду на стан сп`яніння неналежним доказом, оскільки в ньому не вказано місце, дата та час його складання, а на не триваючому відеозаписі події, який міститься в матеріалах справи відсутня фіксація складання протоколу та направлення до медичного закладу для проведення огляду. Крім того, направлення до медичного закладу йому не вручалося.

Зазначає, що невідповідність Правилам дорожнього руху нормативним актам, які регулюють діяльність поліції виключає склад адміністративного правопорушення за відмову на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння.

Просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2020 року та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП в його діях.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Сєдова М.В., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи вважав доведеним факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та його відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння.

Також суд вказав, що зазначені обставини дійсно мають місце та підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, направленням на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння в КУ «ЗОКНД»; поясненнями свідка ОСОБА_2 від 25.03.2020 р., поясненнями свідка ОСОБА_3 від 25.03.2020 р., довідкою підсистеми «Адмінпрактика» НАІС ДДАІ, постановами Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2019 р. № 333/5596/19 відносно ОСОБА_1 за п.2.9а ПДР ч.2 ст. 130 КУпАП та Запорізького районного суду Запорізької області від 28.02.2020 р. № 317/3842/19 відносно ОСОБА_1 за п.2.9а ч.2 ст. 130 КУпАП; таблицею адмінпрактики на особу, карткою про реєстрацію транспортного засобу та диском з відеозаписом.

Однак, слід зауважити з огляду на інкриміновані ОСОБА_1 фактичні обставини, адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортним засобом, зокрема в стані наркотичного сп`яніння.

Отже, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом.

Натомість, судом не було враховано, що матеріали справи дійсно не мають жодних доказів того, що ОСОБА_1 25.03.2020 р. о 08 год. 01 хв. в м. Запоріжжя, Дніпровський район, проспект Соборний, 188, керував транспортним засобом MAZDA CX-5, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Зазначені обставини не підтверджуються матеріалами справи. Зокрема не підтверджується така обставина і письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Так, диспозицією ч. 3 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі вчинення особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, та зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 адвокат Сєдов М.В. підтримав апеляційну скаргу та акцентував увагу суду на відеоматеріалі, наявному у справі. Адвокат зазначив, що відеозапис події, який долучений до матеріалів адміністративної справи не має доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Вказав, що ОСОБА_1 їхав у автівці разом із дівчиною, яка є власником транспортного засобу та була водієм.

З цього приводу необхідно зауважити на визначеній ст. 266 КУпАП процедурі медичного огляду та фіксування її проведення. При цьому залучення свідків можливо лише у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

У даному випадку працівниками поліції здійснювалася фіксація події за допомогою технічного пристрою, відеозапис доданий до матеріалу.

При розгляді апеляційної скарги був досліджений відеозапис з місця події, на якому не зафіксовано факту керування особою, яка притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом. З оглянутого відео взагалі не вбачається автівка, не можливо ідентифікувати водія, чутно лише голос працівника поліції з пропозицією пройти огляд у медичному закладі та голос щодо відмови від проходження огляду.

При цьому, не можливо встановити особу, яка надає відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки обличчя даної особи перебуває поза межами поля зору відео фіксації, зафіксовані обставини не можливо пов`язати із тими, що означені в протоколі відносно ОСОБА_1 .

Працівник поліції не зазначає ознак сп`яніння, лунає лише пропозиція проїхати до медичного закладу для проходження огляду.

Оглянувши наданий відеозапис події, слід констатувати його невідповідність критерію безперервності.

Крім того, суд звертає увагу, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не вказують на керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а інші зазначені у письмових поясненнях обставини не відповідають наданому працівниками патрульної поліції відео зображенню.

Визнаючи вину ОСОБА_1 доведеною, суд не перевірив належним чином докази на підтвердження законності вимог працівників поліції та обґрунтованості їх сумнівів щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а також було порушено процедуру огляду передбачену ст. 266 КУпАП.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від17 грудня 2008р. N1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 4 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З оглянутого при апеляційному розгляді відеозапису не вбачається оголошення виявлених працівником поліції ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а одразу надходить пропозиція на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Отже, вказані обставини не надають можливість засвідчити відповідність застосованої процедури вимогам ст. 266 КУпАП.

А сукупність наведених вище обставин вочевидь не слугують підтвердженням провини ОСОБА_1 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин.

Вказані обставини впливають на встановлену ст. 266 КУпАП процедуру огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння і недотримання вказаної процедури є суттєвим порушенням, оскільки лише дійсна наявність ознак певного сп`яніння у водія надає працівникам поліції право проводити на місці зупинки транспортного засобу процедуру медичного огляду або пропонувати такий огляді у медичному закладі.

Отже, з урахуванням наведеного та приймаючи до уваги вимоги ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 266 КупАП апеляційний суд дійшов висновку, що запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан сп`яніння не відповідає законодавчо встановленій процедурі, що є підставою для визнання встановленого факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння недійсним.

Також, слід відмітити, що відеозапис в порушення вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції

із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженою наказом від 18.12.2018 р. № 1026 щодо безперервної відеозйомки, надано вкрай невеликим фрагментом, що не відповідає наведеним положенням і не надає можливість у достатньому об`ємі відтворити дійсні обставини події.

При цьому, заявлені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, тремтіння пальців рук, не знайшли свого підтвердження у наданому відеоматеріалі, з якого до того ж вбачається, що такі ознаки працівником поліції взагалі не були озвучені.

З`ясування цих обставин також має вирішальне значення, оскільки саме наявність таких дійсних ознак надає можливість працівникам патрульної поліції запропонувати проходження медичного огляду та усуває сумніви у дотриманні певної процедури з боку працівників патрульної поліції та утримує від формального підходу до з`ясування всіх обставин.

Отже, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості є лише відображенням позиції працівників поліції і за своєю суттю фактично є обвинуваченням, яке має бути доведеним.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 25.03.2020 р. о 08 год. 01 хв. в м. Запоріжжя, Дніпровський район, проспект Соборний, 188, керував транспортним засобом MAZDA CX-5, державний номерний знак НОМЕР_1 ., а тому ні протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 298094 від 25.03.2020 року, ні оскаржувана постанова суду не відповідають дійсності.

Формальний підхід до розгляду справи є неприпустимим, а сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння недостатньо для притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності по ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки як було вказано вище, для об`єктивної сторони вказаного правопорушення необхідно наявність керування особи транспортним засобом, докази чого в матеріалах справи відсутні.

Зазначені вище докази, на переконання апеляційного суду, у своїй сукупності свідчать про відсутність в матеріалах справи доказів того, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП, зокрема, факту відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2020 року, оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та мотиви адвоката Сєдова М.В., викладенні у судовому засіданні апеляційної інстанції її повністю спростовують.

Так, оскільки матеріалами справи жодним чином не підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме недоведений факт керування транспортним засобом, що є необхідною обставиною для кваліфікації дій по ч. 3 ст. 130 КУпАП, висновок районного суду про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставним.

За змістом п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зобов`язаний закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , зокрема складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2020 р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник