Дата документу 25.08.2023
Справа № 501/2960/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Семенова О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Левицької А.В.,

представника адвоката Назарова О.М.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2023 року, о 10 годині 50 хвилин, громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2106», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Пивоварна, в с. Бурлача Балка м. Чорноморськ Одеського району Одеської області, у стані алкогольного сп`яніння, згідно показника алкотестеру «Drager»-6820 тест №0253, результат - 0,21 ‰. Дії ОСОБА_1 порушують пункт 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила).

З цих підстав відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серія ААД №193463 від 15 липня 2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснивши, що не вживає алкогольні напої через стан здоров`я, і рідко сідає за кермо. У той день, він віз дружину, їхній автомобіль було зупинено працівниками поліції та після перевірки документів працівники поліції попросили відкрити багажник для перевірки чи не провозить він заборонені речі, коли він вийшов з автомобіля для того, щоб виконати вимогу співробітника поліції відкрити багажник, то йому сказали, що смердить він не зрозумів, що саме смердить, також йому заборонили сідати за кермо автомобілю протягом 3 годин. Також під час спілкування із працівником поліції, останнім було запропоновано її чоловіку пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду становив 0,21 ‰ проміле.

Адвокат Назаров О.М. під час розгляду справи зазначив, що згідно відповіді на адвокатський запит до ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешнл» який є уповноваженим представником та офіційним дистриб`ютором виробника концерну Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина) в Україні, при визначенні приладом «Drager Alkotest 6820» результату 0,21 %о проміле у робочих умовах від -50оС до +50оС реальне значення з урахуванням похибки приладу може знаходитись у межах 0,21 ‰ +/- 0,042 ‰, тобто у межах від 0,17 ‰ до 0,25 ‰, за умови конання усіх застережень щодо умов експлуатації та правил використання приладу користувачем, а відтак із врахуванням похибки результат ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції) та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, знаходилася у стані сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року затверджено правила дорожнього руху.

Пунктом 2.9 а) Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 Правил).

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735 (далі - Інструкція), вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Аналіз зазначеної норми дозволяє дійти висновку, що законодавчо встановлено допустиму норму алкоголю в крові, наявність якої у водія не вважається алкогольним сп`янінням, верхня межа якої становить саме 0,2 проміле, оскільки у нормі вжито словосполучення «показник більше 0,2 проміле». Тобто саме показник, який буде більшим за значення 0,2 проміле і буде вважатися таким, що свідчить про наявність у особи водія стану алкогольного сп`яніння. Показник із значенням 0,2 і нижче є допустимими показниками.

Як вбачається, із роздруківки тестування №153 від 15.07.2023 року, який долучено до матеріалів справи, то такий було проведено 15.07.2023 року о 10:52 год., температура +27,0оС результат огляду становить 0,21‰.

При цьому, як вбачається із відповіді ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешнл» який є уповноваженим представником та офіційним дистриб`ютором виробника концерну Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина) в Україні, експлуатаційним документом на газоаналізатори «Drager Alkotest 6820» є його Настанова (Інструкція) з експлуатації відповідно до якої встановлено діапазон вимірювань, що становить від 0,00 ‰ до 0,84 ‰ = (+/-) 0,042 ‰; від 0,84 ‰ до 5,0 ‰ = (+/-) 5%.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що технічними характеристиками газоаналізатора «Drager Alkotest 6820». передбачено похибку при результатах від 0,00 ‰ до 0,84 ‰ = (+/-) 0,042 ‰.

На переконання суду, результат огляду у 0,21 проміле не може свідчити поза розумним сумнівом про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий є в межах похибки, та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП.

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974 року, зі змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01.05.1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Згідно ч. 7 ст. 266 КУпАП у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Одночасно, суд зазначає, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу правопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

У справі «Малофєєв проти Росії» (пункти 111-120 рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Будь-які інші достатні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

З огляду на вищевикладене, оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи те, що матеріали справи не місять достатніх доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а відтак суд приходить до переконання про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,.

Керуючись ст. ст. 130, 283-287, 289 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої винесено постанову, її представником, захисником.

Суддя