Справа №345/3619/23
Провадження № 3/345/1335/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2023 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого механіком в ТзОВ «Калуська фабрика Родина», на утриманні має одну неповнолітню дитину, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 125212 від 22.07.2023, в якому зазначено, що ОСОБА_1 22.07.2023 року о 23 год. 10 хв. в м. Калуші по вул. Франківській, керував транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. Його дії поліцейським кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 прибув в судове засідання і йому була вручена пам`ятка про права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненні адмінправопорушення, яке йому інкримінується. Він ствердив, що 22.07.2023 р. о 23 год. 10 хв. автомобілем він не керував, а тільки сидів за кермом автомобіля біля свого будинку. До нього підійшли працівники поліції і безпідставно запідозрили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Він справді мав вимучений вигляд, але в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Він не розумів чому йому пропонують проходити огляд на стан сп`яніння на місці. Полісмени навіть не демонстрували йому приладу, за допомогою якого можна було пройти такий огляд. А щодо пропозиції проїхати в лікарню, то він взагалі не розумів для чого це робити. Працівники поліції не роз`яснювали йому що там можна пройти альтернативний огляд на стан сп`яніння, також вони не конкретизували в який саме медичний заклад слід проїхати. Працівники поліції жодних документів в його присутності не оформляли і жодних копій йому не вручали. Також вони не роз`яснили йому його прав. Тому просить не притягувати його до адмінвідповідальності.

Захисник адвокат Бульба В.М. в судовому засіданні в доповнення до пояснень свого підзахисного наголосив, що працівники поліції не роз`яснили особі прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Фіксація спілкування між його підзахисним і працівниками поліції відбувалась не на спеціальний відеореєстратор, а за допомогою якогось невстановленого приладу. Працівники поліції задавали ОСОБА_1 провокативні запитання, замість того щоб чітко відповідно до ст. 266 КУпАП запропонувати пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 копію протоколу не вручили і навіть не зачитали його зміст, чим істотно порушили право особи на захист. Таким чином, просить врахувати такі істотні порушення діючого законодавства і закрити провадження у справі, оскільки в діях його підзахисного відсутній склад адмінправопорущшення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію захисника, дослідивши докази, які долучені до протоколу (в т.ч. і відеофайли), приходжу до наступних висновків.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП. Так, згідно частин 2 і 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Більш деталізовано цей порядок відображено і в Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Отже, згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейський повинен спершу запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку небажання водія проходити такий огляд чи незгоди водія з результатами такого огляду, запропонувати проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Не зважаючи на те, що у КУпАП протокол про адміністративне правопорушення віднесений до виду доказів вини правопорушника, суд вважає, що це суперечить принципу верховенства права і протокол не може бути доказом вини особи, а лише актом адміністративного звинувачення.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати єдиною підставою для притягнення особи до адмінвідповідальності, без наявності інших належних, допустимих, об`єктивних і неспростовних доказів вини особи у вчиненні адмінправопорушення.

Попри те, що ОСОБА_1 заперечує те, що 22.07.2023 о 23 год. 10 хв. він кермував транспортним засобом в м. Калуш по вул. Франківській, така обставина доводиться відеозаписами, які наявні на долученими до протоколу про адмінправопорушення диску. Зокрема, на відео зафіксовано, як попереду патрульного автомобіля вузькими вуличками рухається автомобіль, про що свідчать увімкнені задні габаритні вогні червоного кольору, які переміщуться по відношенню до таких нерухомих об`єктів як паркани. Автомобіль заїжджає в тупикову вулицю і вже там зупиняється. Коли до цього автомобіля під`їжджають патрульні, то чітко видно що це автомобіль BMW д.н.з. НОМЕР_2 і за кермом цього автомобіля перебуває ОСОБА_1 .

Проте, матеріали справи не містять однозначних доказів того, що водій ОСОБА_1 не бажав виконав вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і відмовився проходити огляд на стан сп`яніння у порядку, визначеному ст. 266 КУпАП.

Як зафіксовано на відеозаписі, який міститься на долученому до протоколу диску (а.с. 7), працівники поліції пропонують ОСОБА_1 як водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте ОСОБА_1 не погоджується на це. Водночас слід зауважити, що працівник поліції не демострують спеціального технічного приладу, за допомогою якого можна було б пройти такий огляд на стан сп`яніння.

Проте, відеозапис не містить чіткої пропозиції працівника поліції водію пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я. Дослівно вони запитують ОСОБА_1 "в лікарню бажаєте проїхати?". У відповідь на що Дзюбановький запитує "для чого?" Не конкретизуючи своєї пропозиції, працівники поліції по декілька раз перепитують чи водій відмовляється і стверджують, що будуть складати протокол про адмінправопорушення.

Водночас працівники поліції не роз`яснюють особі її прав, передбачених ст. 268 КУпАП. На відео не зафіксовано процесу складання протоколу про адмінправопорушення та доданих до нього документів. Також не зафіксовано процесу ознайомлення водія зі складеним протоколом про адмінправопорушення і спроби вручення його копії.

Суд розцінює це як істотне порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Щодо акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) і на направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння в медичний заклад від 22.07.2023 (а.с. 3), то на цих документах відсутній підпис ОСОБА_1 , що могло б підтвердити те, що такі документи були реально пред`явлені особі, а не виписані формально без мети їхнього реального виконання. А враховуючи, що матеріали відеофіксації також не містять підтвердження ознайомлення особи, відносно якої складено протокол, зі змістом цих документів, то суд приходить до висновку про недопустимість цих доказів.

Копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух (а.с. 4) може підтверджувати факт керування транспортним засобом, але жодним чином не підтверджує, що водій відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи, що працівники поліції не вчинили жодних дій, спрямованих на вручення особі складеного відносно неї протоколу про адмінправопорушення, слід дійти до висновку, що було порушено гарантоване Конституцією України право особи на захист, яке включає в себе право особи бути належним чином повідомленою про суть висунутої їй підозри.

Окрім того, в самому протоколі про адмінправопорушення відсутні письмові пояснення особи, відносно якої він складений.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

В постанові КАС ВС від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх, допустимих і переконливих доказів того, що водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на визначення стану сп`яніння у порядку, визначеному ст. 266 КУпАП, а також при оформленні протоколу про адмінправопорушення і доданих до нього матеріалів не було дотримано прав особи щодо ознайомлення з протоколом і отримання його копії, то, вважаю, що під час судового розгляду не доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

За наведених обстави справа щодо ОСОБА_1 підлягала б закриттю за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави. Тому, враховуючи загальні принципи правосуддя та практику ЄСПЛ справу щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 266, 283-287 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя