Єдиний унікальний номер 728/2165/23
Номер провадження 3/728/1068/23
П О С Т А Н О В А
30 серпня 2023 року м. Бахмач
Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі головуючої судді Роздайбіди О.В., при секретарі Петренко О.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Чернігів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні маючого одну малолітню дитину, працюючого в ПП « ОСОБА_2 »,-
за ч.1 ст.130 КУпАП,-
Згідно протоколу, якій надійшов з Управління патрульної поліції м. Чернігів, вбачається, що 02 серпня 2023 року о 06 год 21 хв в м. Бахмач по вул. Батуринській водій ОСОБА_1 керував автомобілем RENAUT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів і виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, запах алкоголю з ротової порожнини. Від продуття приладу Драгер та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні відмовився. Відмову зафіксовано на портативний відео реєстратор 472981, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 в судовому засіданні вину відносно відмови визнав та пояснив, що не пройшов огляд , бо поспішав відвезти дочку ОСОБА_3 в Чернігів на МРТ , яке мало бути о 10 год ранку, у зв`язку з тим, що дитина перед цим перебувала на лікуванні в Бахмацькій лікарні, через втрату свідомості. Так як часу на дорогу до м. Чернігова було не багато, він поспішав і хвилювався за здоровя своєї дитини, то нервував і не хотів втрачати час на огляд. Алкоголь ні в цей день , ні на передодні він не вживав, бо знав, що треба буде везти дитину на огляд. Додав до матеріалів справи докази на підтвердження лікування і хвороби дитини і проведення медичного огляду. Просив справу закрити так як діяв у стані крайньої необхідності.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року,водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а рівно як і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Разом з тим, стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, судом зазначається наступне.
Так, з долучених судом виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 , яка перебувала на лікуванні в Бахмацькій міській лікарні вбачається, що останній рекомендована консультація дитячого невролога.
Довідкою КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» від 02.08.2023 року підтверджується що ОСОБА_4 пройшла огляд у лікаря невролога із визначенням діагнозу ВАР пре церебральних судин та проведено МР- томографію головного мозку.
Крім того вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є малолітньою донькою ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження.
Зазначені обставини, враховуючи також пояснення ОСОБА_1 , надані останнім в судовому засіданні, та які об`єктивно підтверджуються аналогічними поясненнями, зафіксованими на відео реєстраторі працівників поліції на місці події, на думку суду свідчать про те, що ОСОБА_1 як батько малолітньої ОСОБА_4 , мав підстави вважати, що здоров`ю його доньки загрожує небезпека, так як огляд здійснювався по запису на певний час, і крім того дитині за рекомендацією лікаря бажано уникати стресових ситуацій і не хвилюватися.
Так, об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.
При цьому, крайня необхідність визначається як стан, за якого особа правомірно заподіює шкоду інтересам, що охороняються державою, щоб усунути небезпеку, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, за умови неможливості усунути цю небезпеку іншими засобами, якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.
Проаналізувавши викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, усвідомлюючи, що існує реальна небезпека здоров`ю його малолітньої дочки ( 8 років), і він, як батько, у цій ситуації обрав найшвидший спосіб надання медичної допомоги. В даному випадку він вимушено порушив охоронювані державою інтереси у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зволікання могло загрожувати здоров`ю дитини та погіршити її стан і подальше лікування.
Згідно ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
За приписами ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Відповідно до змісту ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що порушення ОСОБА_1 , п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, вчинено ним в стані крайньої необхідності.
ОСОБА_1 , який є батьком малолітньої ОСОБА_4 , діяв в інтересах своєї дочки для відвернення можливої небезпеки для здоров`я внаслідок різкого погіршення її стану здоров`я, тобто своїми діями він відвернув настання більшої можливої шкоди, ніж порушення Правил дорожнього руху України.
За наведених обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 було вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130КУпАП, але такими визнаватися не можуть, оскільки були вчинені в стані крайньої необхідності.
Так, у відповідності до ст.7 КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом.
Тому, у відповідності до п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.
На підставі викладеного та дослідивши наявні докази в даній адмінсправі в їх сукупності, вважаю, що справа про притягнення ОСОБА_1 , до адмінвідповідальності за ч.1ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП.
Разом з тим, приймаючи зазначене рішення, суд також враховує, те що ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, суспільно шкідливих наслідків від правопорушення не настало.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130,221,247,251,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП України у зв`язку звчинення дії особою в стані крайньої необхідності.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Роздайбіда