Справа № 336/5990/23
Провадження №3/336/3360/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, який проживає за адресою (згідно протоколу): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за статтями 124, 122-4, ч.2 ст. 130 КУпАП, -

встановила:

09.06.2023 о 10.58 годині в м. Запоріжжя по вул. Кругова, біля буд. 111, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ DAEWWO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом не впевнився в безпеці руху транспортного засобу та здійснив наїзд на транспортний засіб «RENAULT SONDERO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який отримав механічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки, травмованих немає. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Крім того, 09.06.2023 о 10.58 годині в м. Запоріжжя по вул. Кругова, біля буд. 111, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ DAEWWO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучі учасником ДТП, а саме здійснив наїзд під час руху заднім ходом на автомобіль «RENAULT SONDERO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , після чого залишив місце пригоди. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Крім того, 09.06.2023 о 10.58 годині в м. Запоріжжя по вул. Кругова, біля буд. 111, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ DAEWWO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у медичному закладі у лікаря нарколога. Відповідно до висновку від 09.06.2023 №4249 водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Від керування транспортним засобом відсторонений. Про повторність попереджений. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Постановою суду від 26.06.2023 вказані матеріали було об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, з заявою про відкладення розгляду справи та/або запереченнями на протокол до суду не звертався. Викликався до суду, шляхом зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення часу та місця розгляду справи (підпис водія наявний), а також шляхом направлення повістки на адресу проживання, яку ОСОБА_1 отримав завчасно. Окрім того, останній повідомлявся за допомогою смс повідомлення, які останній отримав також завчасно, З огляду на вказане, судом були використані всі можливості для належного сповіщення останнього щодо розгляду справи.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності особи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку особи (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів.

Судом при розгляді даної справи також враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про розгляд справи в суді, а також те, що судом були вжиті всі можливі засоби повідомлення останнього про розгляд справи, суд вважає, що неявка останнього на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судових засіданнях з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту та з метою затягування розгляду справи і неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст.38 КУпАП, тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень, заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст..124, 122-4, ч.2 ст. 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративне правопорушення.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується наступними матеріалами справи:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №409340, ААД №409393 та серії ААБ №067154 від 09.06.2023, в яких правильно кваліфіковано та зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п.п. 10.9; 2.10 а), 2.9а) ПДР України, відповідальність за які передбачена ст.ст.124, 122-4, ч.2 ст.130 КУпАП;

- даними рапорту інспектора від 09.06.2023, відповідно до якого водій ОСОБА_1 вчинив ДТП та зник з місця ДТП. Під час складання протоколу водій знаходився в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується медичним висновком від 09.06.2023 №4249, відповідно до якого водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, працівниками поліції було встановлено, що Комунарським районним судом м.Запоріжжя 23.03.2023 водія ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік;

- схемою ДТП від 09.06.2023, з якої судом встановлено, що водій ОСОБА_1 під час руху заднім ходом не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «RENAULT SONDERO», реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- фото таблицею пошкодження транспортного засобу з яких підтверджується описані в схемі ДТП пошкодження транспортного засобу;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09.06.2023, відповідно до яких невідомий громадянин повідомив йому, що водій на транспортному засобі «ЗАЗ DAEWWO» вчинив ДТП та поїхав з місця пригоди;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 09.06.2023, відповідно до яких він побачив, що водій транспортного засобу «ЗАЗ DAEWWO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під часу руху заднім ходом вчинив ДТП за транспортним засобом «RENAULT SONDERO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , після чого поїхав з місця пригоди. ОСОБА_3 відразу після цього почав їхати за транспортним засобом «ЗАЗ DAEWWO», заблокував йому дорогу та викликав працівників поліції;

- відеозаписом з бодікамер поліцейських з яких суддею встановлено, що водій ОСОБА_1 вчинив ДТП, після чого зник з місця пригоди. З відео чітко вбачається, що водій ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом «ЗАЗ DAEWWO».

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено. В свою чергу, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, письмових пояснень або заперечень на протоколи не надала.

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі судом встановлено наявність адміністративного правопорушення за статями 124, 122-4, ч.2 ст.130 КУпАП та винність ОСОБА_1 у їх вчиненні.

Положеннями пункту 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб..

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.10 а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні,

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (80731-10), може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Положенням ст.14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

Положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

За повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан такого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені ст.266 КУпАП, п.п. 6,7 Розділу І, Розділами ІІ та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735).

Поліцейськими вказані вимоги законодавства дотримані та запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, на що останній надав згоду. Відповідно до висновку від 09.06.2023 №4249 водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Діяння за ст.130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків.

Вказане обґрунтовується тим, що коли особа перебуває під дією певних речовин, які знижують увагу і швидкість реакції, вона нездатна належно реагувати на особливості дорожньої обставини.

Тобто, життя та здоров`я учасників дорожнього руху залежать від випадку чи трапиться на руху такої особи аварійна ситуація або складна дорожня обстановка, чині.

Тому, діяння за ст.130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про дорожній рух», юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час розгляду справи, порушень допущених працівниками поліції при складанні протоколів від 09.06.2023 суддею не виявлено. Протоколи про адміністративне правопорушення містять всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що своїми діями останній порушив п.п. 10.9; 2.10 а), 2.9а) ПДР України, а саме став винуватцем ДТП, залишив місце пригоди та керував транспортним засобом, під час вчинення ДТП, в стані алкогольного сп`яніння (правопорушення вчинене повторно протягом року), чим вчинив правопорушення, передбачені ст.ст.124, 122-4 та ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності до ст.34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність, у відповідності до ст.35 КУпАП обставини, є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

ОСОБА_1 протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, побавлений права керування транспортним засобом, не працює.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Суддя вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення адміністративних правопорушень, та винуватість у них ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.

Відсутні згідно вимог ст.17 КУпАП обставини, що виключають адміністративну відповідальність, оскільки особа, не діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони і не була в стані неосудності, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності.

Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно положень ст. 23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція статті 124 КУпАП передбачає накладення стягнення, зокрема, у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Санкція ст.122-4 КУпАП передбачає накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Санкцією ч.2 статті 130 КУпАП встановлено накладання на особу, якою вчинено таке правопорушення адміністративне стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 23.03.2023 (№333/6441/21) позбавлений права керування транспортним засобом строком 1 рік. Посвідчення водія НОМЕР_4 від 24.05.2006 зберігається в ТСЦ №2342.

Відповідно до абзацу 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 позбавлення права керування транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст.121, ч. 4 ст.122, ст.122-2, ч. 3 ст.123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, транспортний засіб «ЗАЗ DAEWWO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вище викладене, характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника, який протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, висновки для себе не робить, ступеня вини особи, відсутність підстав для застосування іншого адміністративного стягнення, ніж передбаченого санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП, той факт, що заподіяно майнову шкоду третім особам, наявність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення мети ст.23 КУпАП, зокрема виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, враховуючи положення ст.36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч.2 ст.130 КУпАП - штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами.

Зважаючи на фактичні обставини та небажання ОСОБА_1 усвідомити небезпечність своїх дій, вважаю за необхідне та доцільне застосувати до останнього покарання з оплатним вилученням транспортного засобу «ЗАЗ DAEWWO», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Окрім того, враховуючи той факт, що постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 23.03.2023 (№333/6441/21) ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом строком один рік, рішення суду водій не виконує, суд приходить до висновку про необхідність повідомити відділення поліції № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Шевченківську окружну прокуратуру м. Запоріжжя про зазначені обставини для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Статтею 382 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне невиконання постанови суду, яка набрала законної сили.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.02.2023 року по справі № 464/4690/20.

Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Водночас працівники патрульної поліції в установленому порядку не повідомили про наявність підстав для внесення відомостей до ЄРДР щодо дій ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 124, 122-4, 130, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 122-4 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

На підставі ст.36 КУпАП ОСОБА_1 призначити остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави (Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300) без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 гривень (Стягувач: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Транспортний засіб «ЗАЗ DAEWWO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , оплатно вилучити у ОСОБА_1 , який йому належить, шляхом затримання та поміщення на штрафний майданчик з подальшою реалізацією та поверненням коштів від реалізації ОСОБА_1 .

Виконання постанови доручити Шевченківському відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) та Управлінню патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції.

Повідомити відділення поліції № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Шевченківську окружну прокуратуру м. Запоріжжя про зазначені обставини для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Відповідно до вимог статей 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова

Строк пред`явлення виконавчого документа «____»_____________ 20___р.

Постанова набрала законної сили «____»_____________ 20___р.

Дата видачі постанови «____»_____________ 20___р.