Справа № 697/1436/23
Провадження № 3/697/731/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацююча,

за ч. 2 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне парвопорушення серії ВАВ №802081 від 05.06.2023, ОСОБА_1 03.06.2023 неналежно виконала свій батьківський обов`язок відносно своїх дітей, а саме: гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких залишила без батьківського нагляду в результаті чого останніх було поміщено до дитячого відділення КНП «Канівська БЛ». Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що не ухилялася від виконання батьківських обов`язків, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП не притягувалася.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вважаю необхідним закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, так і у справах про адміністративні правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно з ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, дії яких вчинено повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 184 КУпАП є повторність, тобто вчинення дій передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із порушень передбачених частиною першою вказаної статті.

Відповідно до п. п. 7, 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, в протоколі зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, з конкретизацією суті порушення.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення визначає межі судового розгляду і є доказом у справі.

Проте, всупереч вищевикладеному, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №802081 від 05.06.2023 та матеріали справи не містять відомостей про повторність вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні достовірні відомості про судове рішення, яке набрало законної сили, згідно якого ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 або ч. 2 ст. 184 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП відсутнє зазначення про повторність вчинення ОСОБА_1 дій щодо невиконання нею обов`язків щодо виховання дітей.

Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення не вірно зазначено кваліфікацію дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Всі наведені вище обставини та зібрані докази в їх сукупності, дають підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення ч. 2 ст. 184 КУпАП, оскільки факт ухилення останньою від виконання батьківських обов`язків щодо своїх дітей повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення не знайшов підтвердження під час розгляду матеріалів судом і тому є недоведеним, а суд не має право самостійно збирати докази по справі, які по суті, підтверджують виклад обвинувачення у вчиненні правопорушення.

За вказаних обставин, суддя закриває провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 247, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 697/1436/23 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Б. К. Скирда