Справа № 461/2302/23 Головуючий у 1 інстанції: Кротов О.Б.
Провадження № 33/811/1146/23 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю захисника Качора С.Б., представника Львівської митниці Зирянова О.Ю., розглянувши у м.Львові апеляційну скаргу захисника Качора С.Б. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 04 квітня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 МК України

встановив:

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 04 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та накладено стягнення у виді конфіскації автомобіля марки «CHRYSLER TOWN COUNTRY» із р.н.з. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 , країна реєстрації LT. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 15506,79 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Згідно з постановою суду, 24.02.2023 близько 10.58 год. в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці смугою руху «зелений коридор» в напрямку «виїзд з України», прибув транспортний засіб марки «CHRYSLER TOWN COUNTRY» із р.н.з. НОМЕР_1 , яким громадянин Литви ОСОБА_2 слідував з України до Республіки Польща в якості водія. У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього, а АСМО «Інспектор» та спрацювання системи аналізу та управління ризиками, встановлено, що STANIULIS (СТАНІУЛІС) ANTANAS (АНТАНАС) у відповідності до інформації електронної бази автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» Держмитслужби «Перетин кордону транспортним засобом» 21.06.2021 16:37:57 ввезено на митну територію України автомобіль р.н.з. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 , країна реєстрації LT, через пункт пропуску «Рава-Руська - Хребенне» по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі «тимчасового ввезення» терміном до 1 року для особистого користування. Станом на 24.02.2023 року вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та в інший митний режим не поміщено. На момент перетину кордону відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 МК України, зазначеною особою подано не було. З приводу не вивезення за межі митної території України вищевказаного транспортного засобу STANIULIS (СТАНІУЛІС) ANTANAS (АНТАНАС) не звертався. Згідно норм ст.380 МК України громадянам-нерезидентам, дозволяється тимчасове ввезення на митну територію України транспортних засобів на строк до одного року.

Захисник Качор С.Б. подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підтримку своїх апеляційних вимог захисник Качор С.Б. покликається на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства, без повного та об`єктивного розгляду справи, оскільки судом першої інстанції не взято до уваги ОСОБА_3 не є громадянином України, не володіє українською мовою, а тому відмовився від підписання складеного протоколу. Також апелянт зазначає, що ОСОБА_3 10 місяців проживав на території Херсонської області в умовах військової окупації, без джерел доходів, що унеможливлювало його виїзд в день де окупації села Станилів Херсонської області.

В апеляційній скарзі захисник заявиви клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки ОСОБА_3 не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, та з моменту виїзду за межі України є позбавлений в праві пересування у зв`язку із застосованими до нього запобіжними заходами на території Литви, а тому вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши пояснення захисника Качора С.Б., який підтримав подану апеляційну скаргу, представника митного органу, який заперечив апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/2302/23 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 481 МК України передбачено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Згідно норм ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України, або поміщені в інший митний режим.

В свою чергу, диспозицією ч.6 ст.481 МК України передбачено, що відповідальність настає через перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 №657, обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п.3 Розділу 8 вищевказаного Порядку, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Указом Президента України Зеленського В.О. №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією з боку Російської Федерації, на території України введено воєнний стан, дію якого продовжено.

З матеріалів справи вбачається, що 21.06.2022 року 16:37:57 год. ОСОБА_3 ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Рава-Руська-Хребенне» Львівської митниці в режимі тимчасового ввезення до 1 року.

Згідно поданих в суді першої інстанції захисником Качором С.Б. документів, і які жодним чином не взяті до уваги судом першої інстанції, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_3 проживав в с.Станіслав Херсонського району Херсонської області, яке з 11.03.2022 року по 11.11.2022 року перебувало під окупацією військ рф (а.с.47, 68-70).

Тобто ОСОБА_3 не міг через об`єктивні обставни, які є законодавчо всановленим очевидним фактом (безпосередні військові дії та окупація населенного пункту військами рф) покинути територію України, які є обставинами непереборної сили, за наявності яких останній навіть не мав можливості повідомити митний орган про неможливість вивезення транспотного засобу за межі України.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, апеляційний суд доходить висновку, що у даному випадку не вбачається вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки, викладені вище обставини про причини пропуску строку є суттєвими та поважними.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

Аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд дійшов висновку, що у даному випадку не вбачається вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, оскільки, викладені вище обставини про причини пропуску строку є суттєвими та поважними.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд приходить до висновку, що факт невивезення в строк транспортного засобу підтверджує факт дії форс-мажорних обставин чи обставин непереборної сили в контексті вимог Митного кодексу України, зокрема введення на території України воєнного стану та неможливості виїзду за кордон чоловіків призовного віку, а тому дії ОСОБА_1 не можуть містити ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, тому постанова суду першої інстанції підляє скасуванню як незаконна та невмотивована, а провадження у справі - закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.467 МК України -

постановив:

Поновити захиснику Качору С.Б. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Качора С.Б. задоволити.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 04 квітня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 МК України скасувати, а провадження у справі №461/2302/23 відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Автомобіль марки «CHRYSLER TOWN COUNTRY» із р.н.з. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 , країна реєстрації LT, вилучений на підставі протоколу про порушення митних правил №0170/20900/23 від 24.02.2023 року, повернути ОСОБА_4 або уповноваженим ним особам без стягнення витрат за зберігання.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.