Головуючий у суді першої інстанції: Козак І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №369/9495/22

провадження №33/824/3962/2023

17 серпня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та за участю представника потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 142146 від 19 вересня 2022 року) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн в дохід держави, зі стягненням судового збору на користь держави.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просить її скасувати.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, зазначивши, що справа була розглянута за його відсутності. З 2022 року компанія ТОВ «Виробничо-Будівельна компанія «Лайтхаус» та ОСОБА_1 , який є директором залучені до невідкладних будівельних робіт по відновленню пошкодженої інфраструктури військових містечок військових частин Національної гвардії України під час збройної агресії Російської Федерації. ОСОБА_1 22 вересня 2022 року укладено договір № 22/09/22 про надання правової допомоги з адвокатом Таралою О.М., але з липня 2023 року та по сьогодні він не маєможливості зв`язатися з адвокатом Таралою О.М.. 19 липня 2023 року ознайомився з матеріалами справи, бо вважав, що строки розгляду справи затягнулися з підстав, що не залежать від нього та його адвоката.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, суд не вбачає законних підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року у зв`язку з наступним.

Як убачається з матеріалів адміністративного провадження, розгляд справи щодо ОСОБА_1 відкладався судом першої інстанції декілька разів, про дату та час судових засідань останній повідомлявся належним чином.

В матеріалах справи міститься клопотання від захисника ОСОБА_1 - адвоката Тарали О.М. про перенесення розгляду справи,що був призначений на 28 листопада 2023 року, яке підтверджує той факт, що ОСОБА_1 був обізнаний про день, час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні 28 листопада 2022 року ОСОБА_1 та його захисник Тарала О.М. не з`явились.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 10 діб з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляла клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути поновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України» та інші).

Таким чином, суд апеляційної інстанції з урахуванням пропуску строку більш ніж 8 місяців, приходить до висновку про відсутність у ОСОБА_1 поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року, у зв`язку з чим його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної вище постанови не підлягає задоволенню.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Такий висновок повністю узгоджується з позицією Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 вказав, що можливість поновлення строку на оскарження судового рішення не є необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, в разі відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна