Справа № 149/3331/22
Провадження №3/149/62/23
Номер рядка звіту 331
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2023 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Павлюк О. О., розглянувши матеріали, що надійшли від Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого по АДРЕСА_1

за ч. 1ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

27.11.2022 о 22:04 год. по вул. Чайковського в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_3 , на законну вимогу про зупинку транспортного засобу подану за допомогою звукового сигналу та проблискових маячків синього та червоного кольорів не зупинився, чим порушив вимоги п. 8.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, 27.11.2022 о 22:04 год. по вул. Чайковського в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від огляду у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 27.11.2023 о 22:13 по вул. Чайковського в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу пред`явити посвідчення водія, почав вести себе зухвало, намагався вчинити бійку з працівниками поліції, шарпав за формений одяг, його було попереджено про припинення правоппорушення, однак на зауваження він не реагував, в зв`язку з чим до нього було застосовано спец.засіб-кайданки, за що що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що транспортним засобом він не керував, його затримали та застосували до нього спеціальний засіб кайданки незаконно, а тому просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень інкримінованих йому.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Матяш Д. Ю. також просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складів інкримінованих йому правопорушень.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали, дійшов наступних висновків.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в судах визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя дійшла наступних висновків.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 27.11.2022 о 22:04 год. по вул. Чайковського в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від огляду у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки відмовився під відеофіксацію.

Згідно направлення на огляд до КНП "Хмільницька ЦЛ" від 27.11.2022, ОСОБА_1 , як водій в якого в результаті огляду проведеного поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння , від проходження огляду в КНП "Хмільницька ЦЛ" відмовився.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 679726 від 27.11.2022 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що він 27.11.2022 о 22:04 год. по вул. Чайковського в м. Хмільник Вінницької області керуючи автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_3 не пред`явив дляя перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспртний засіб та страховий поліс. Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 не оскаржував вказану постанову.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно з вимогами статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування; лікарем закладу охорони здоров`я.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. п. "а" п. 2.9 ПДР). Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. (п. 2.5 ПДР ). Відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні було досліджено, зокрема, відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, на якому зафіксовані обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Суд відхиляє твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки це спростовано відеозаписом, на якому зафіксовано, як працівники поліції зупинили транспортний засіб і підійшли до автомобіля одразу почавши розмову з ОСОБА_3 . Відеозапис є безперервним, а самим ОСОБА_1 підтверджено, що саме обставини, зазначені в протоколі, зафіксовані на вказаному відеозаписі. Будь-яких інших осіб, які б могли керувати транспортним заособом, на відео не зафіксовано, на них не вказує і сам ОСОБА_1 . Також на відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції неодноразово пропонували пройти ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, однак останній ігнорував ці пропозиції та не пройшов вказаний огляд. Суд звертає увагу, що пропозицію огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 неодноразово проігнорував і в приміщенні Хмільницького РВП, куди був доставлений в порядку ст. 261 КУпАП, хоча був повідомлений про підстави такої пропозиції (виявлення у нього як водія ознак алкогольного сп`яніння) та наслідки відмови від проходження огляду. Така поведінка, на пеерконання суду, свідчить про свідоме ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язку, визначеного п. 2.5 ПДР, що в сукупності з іншими встановленими обставинами розцінюється судом як відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання про достатність доказів, наявних у справі, для ухвалення рішення, суддя зазначає таке. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. В рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена в ході судового розгляду дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів, що мають функції відеозапису, письмовими доказами, пов`язаними з процедурою проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважає, що до ОСОБА_1 належить застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до статті 283 КУпАП суд присуджує також стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

ОСОБА_1 було роз`яснено про можливість закриття провадження у справах про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 122-2, ст. 185 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, однак він наполіг на тому, що провадження має бути закрито саме у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаних правопорушень.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суддя приходить до наступного.

Суддя звертає увагу, що Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. З урахуванням презумпції невинуватості особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

Особа може бути визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення лише в тому випадку, коли її вина обвинуваченої доведена поза розумним сумнівом. Це означає, що за допомогою наданих доказів належить встановити, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні правопорушення. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і саме ця особа є винною у його вчиненні.

З досліджених в судовому засіданні доказів не підтверджується, що ОСОБА_1 не виконав вимогу працівників поліції про зупинку. На дослідженому судом відеозаписі зафіксовано, як службовий автомобіль співробітників поліції їде позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , подаючи сигнал про зупинку за допомогою проблискових маячків, і така вимога водієм автомобіля виконана. Інших доказів на підтвердження наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, справа не містить. Відтак провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною статтею підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, суддя приходить до наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду. Зокрема, дослідженим судовому засіданні відеозаписі, на якому зафіксовано, як працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , представитись як працівники поліції, перебували у форменому одязі та попросили пред`явити посвідчення водія та документи на транспортний засіб, що ОСОБА_4 проігногрував, сказавши, що не буде називати своє ім`я і надавати будь-які документи. На запитання поліцейських щодо наявності при ньому заборонений предметів повідомив поліцейським, що в нього в кишені бомба, після чого до нього було застосовано фізичну силу та спеціальний засіб - кайданки, а після неодноразової відмови надати документи чи представинитися ОСОБА_1 було затримано в порядку ст. 261 КУпАП, доставлено до приміщення Хмільницького РВП та забезпечено участь захисника при оформленні матеріалів. Суд також враховує, що таку поведінку ОСОБА_1 допустив в умовах правового режиму воєнного стану, в темну пору доби, достеменно знаючи і розуміючи, що спілкується з працівниками поліції при виконанні ними службових обов`язків, що свідчить про високу суспільну небезпечність його дій та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КУпАП. При цьому суд відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо порушення працівниками поліції його прав, безпідставного застосування до нього фізичної сили (прийом загину руки за спину), спецзасобів (кайданки) тощо, оскільки вказане могло бути предметом окремого оскарження в адміністративному чи кримінальному порядку, однак відповідні дії ОСОБА_1 не оскаржувалися. При дослідженні матеріалів справи істотних порушень його прав, у тому числі тих, які б могли вплинути на правову кваліфікацію дій ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

Якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім визначених КУпАП випадків (ч. 4 ст. 38 КУпАП).

З матеріалів справи вбачається, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення імовірно вчинене 27.11.2022, на даний час строки передбачені ст. 38 КУпАП, щодо накладення адміністративного стягнення за ст. 185 КУпАП, закінчились.

Згідно зі статтею 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, заперечувала проти закриття провадження відносно нього з підстав спливу строку накладення адміністратиного стягнення, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, підтверджена у ході судового розгляду. Оскільки на час винесення постанови провадження у справі відносно ОСОБА_1 в частині ст. 185 КУпАП на нього не може бути накладено адміністративне втягнення, провадження у цій частині підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 27, 38, 122-2, ч. 1 ст. 130, 185, ст. 247, п. 1 ч. 1 ст.284, 307, 308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП - на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно ст. 307 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Павлюк О. О.