Справа№464/5510/23
пр.№ 3/464/2186/23
30.08.2023 року суддя Сихівського районного суду м. Львова БЕСПАЛЬОК О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,
за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
На виклик у судове засідання ОСОБА_2 , не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, заперечень на протокол не подав.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст.268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки справи про вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП одночасно надійшли на розгляд у Сихівський районний суд м.Львова, тому вважаю за необхідне на підставі ч.2 ст.36 КУпАП об`єднати вказані матеріали в одне провадження.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, що стверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №570988, серії ААД №570989 від 10 серпня 2023 року, які відповідають вимогам ст.256 КУпАП, якими зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушень, оглянутими при розгляді справи відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, актом огляду на стан сп`яніння, рапортом інспектора поліції, довідкою від 14 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_2 постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 січня 2023 року до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що на ОСОБА_2 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто, в межах санкції ч.3 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів, що буде згідно із ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 належить іншій особі, вважаю, неможливим накладення додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Оскільки на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення, то відповідно до ст.40-1 КУпАП з нього на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

На підставі ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП та керуючись ст. ст. 36, 40-1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення за єдиними унікальними номерами справ № 464/5510/23 (пров. 3/464/2186/23) та 464/5511/23 (пров. 3/464/2187/23) та присвоїти справі єдиний унікальний номер 464/5510/23 (пров. 3/464/2186/23).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн., з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

СУДДЯ О.А.БЕСПАЛЬОК