Справа № 755/8196/23
Провадження №: 3/755/4123/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" серпня 2023 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 126, ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КпАП) в редакції Закону № 586-VI від 24.09.2008 із змінами, внесеними згідно із Законами № 3045-VI від 17.02.2011, № 596-VIII від 14.07.2015, № 1231-IX від 16.02.2021, ч. 1 ст. 126 КпАП в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021 установила :

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 04.05.2023 о 20:30 год. керуючи транспортним засобом «Kawasaki», н.з. НОМЕР_1 , по пр.-ту Соборності, 30 в м. Києві, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та при перестроюванні не дав дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, внаслідок чого сталося зіткнення з ТЗ «Hyundai», н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п. 2.3б), 10.3 ПДР.

Більш того, він же (особа, що притягається до адміністративної відповідальності) у вказану дату та час ставши учасником вказаної ДТП не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п. 2.1ґ) ПДР.

Вказаних висновків Суд дійшов дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо її ролі в їх настанні, та доводів адвоката Сербінова О.С., керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи таке.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтями 251, 280 КпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених Правил не дотримався, оскільки його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 126 КпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушенні, які складено у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 наведеного Кодексу та містять необхідні у ньому відомості, зокрема, щодо дати, часу, місця та способу вчинення вказаних правопорушень, які призвели до порушення ПДР України;

- даними відеозапису з місця пригоди, котрі прямо вказують на порушення п. 10.3 ПДР ОСОБА_1 ;

- протоколом огляду місця ДТП від 04 травня 2023 року та схемою місця ДТП, що складені за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження;

- відомостями, що містяться у письмових поясненнях іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 від 04 травня 2023 року, які кореспондуються з даними, що містяться у схемі ДТП, протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксовані на відео;

- факт не пред`явлення полісу та його відсутності у момент запиту поліцейським слідують з протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 126 КпАП даними отриманими у ході перевірки чинності полісу внутрішнього страхування за номером ТЗ,а саме з факту його відсутності в базі даних.

Доводи захисту щодо дотримання вимог п. 10.3 ПДР з боку ОСОБА_1 прямо спростовуються фактами об`єктивної дійсності зафіксованими на відеозаписі з місця пригоди. Не спростовують цих висновків суду і письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 20 та 21 червня 2023 року, отримані у порядку ст. 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки ці свідчення ні прямо, ні опосередковано не спростовують даних відеозапису (від клопотання про допит свідків в суді захист відмовився після перегляду відеозапису).

Аргументи захисту щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення з порушенням строку визначеного абз. 2 ст. 254 КпАП та, як наслідок, потребую, у зв`язку з цим, закриття провадження у порядку п. 1 ст. 247 вказаного Кодексу, з огляду на протиправність здійснених дій поза межами такого строку (абз. 2 ст. 254 КпАП), не є беззаперечними, навіть, з урахуванням вказаної судової практики у справах № 686/3587/21 (постанова від 14 липня 2021 року), № 752/28441/21 (постанова від 21 листопада 2022 року), № 199/1706/23 (постанова від 18 квітня 2023 року), № 203/579/21 (постанова від 25 травня 2021 року), позаяк вказана норма передбачає, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Отже, вказаний строк визначається не від моменту вчинення порушення передбаченого КпАП, а з часу виявлення особи, яка таке порушення вчинила, тим самим законодавець залишив поза сферою свого регулювання питання щодо строків складення протоколу про адміністративне правопорушення та його надіслання до органу чи посадової особи, уповноважених розглянути справу про таке правопорушення і винести відповідну постанову, залишивши цим самим за органами (посадовими особами), уповноваженими реагувати на адміністративні правопорушення право на власний розсуд визначати такі строки.

Доводи про порушення ст. 222 КпАП у відношенні ч. 1 ст. 126 КпАП не є ключовими в цій справі з огляду на її фактичні обставини та в силу того, що згідно з абз. 1 ст. 221 КпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років. Аргументи про настання за цим епізодом строків визначених абз. 1 ст. 38 КпАП також не є безспірними з огляду на положення абз. 2 цієї статті та з урахуванням виключення вказаного в її абз. 1, що вказані у ній строки не стосуються тих випадків, «коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді)».

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, Суд враховує, що відповідно до ст. 13 КпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 121-127, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах, та обставини визначені ст. 33 КпАП, й у підсумку не убачає, в розумінні ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, з урахуванням положення абз. 2 ст. 33 наведеного Кодексу, яка регламентує, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статей 124, 126 КпАП, із визначенням остаточного покарання у порядку ст. 36 КПАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КпАП.

Щодо формування резолютивної частини даного судового рішення, то Суд зауважує, що відповідно до ст. 284 КпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення.

В постанові КАС від 02 листопада 2021 року у справі № 755/10002/21 в т.ч. зроблено висновок, що фактично КпАП не визначає обов`язку суду визнавати особу винною в резолютивній частині постанови при прийнятті рішення у справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням указаних норм КпАП та орієнтирів сформованих судом апеляційної інстанції в наведеній справі, ураховуючи, що судом установлено наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення за ст. 124, 126 КпАП, Суд не убачає підстав визнавати особу винною в резолютивній частині постанови при прийнятті цього рішення та виносить постанову про накладення адміністративного стягнення у порядку п. 1) ст. 284 КпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 40-1, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя постановила :

накласти на ОСОБА_5 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 126 КпАП адміністративні стягнення, а саме:

- за ст. 124 КпАП - у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 1 ст. 126 КпАП - у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

На підставі ст. 36 КпАП, накласти на ОСОБА_5 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 гривень 80 копійок.

Відповідно до ст. 307 КпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені КодексомУкраїни про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-294 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

С у д д я Оксана БІРСА