ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2023 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 2 Вінницького РУ ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , зі слів не працюючого, за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надішли адміністративні матеріали, відповідно до протоколу серії ААД № 053475, яким водій ОСОБА_1 притягується до відповідальності за те, що 04.08.2023 року о 20 годині 30 хвилин в с.Демидівка по вул..Колгоспна, Жмеринського району, Вінницької області керував транспортним засобом Мустанг мт.12508 державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки за допомогою приладу алкотестер Драгер, тест № 03517, результат 1.81 %, чим порушив вимоги п.2.9а правил дорожнього руху, та його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

По даному факту поліцейським СРПП відділення поліції № 2 Вінницького РУ ГУНП у Вінницькій області капралом поліції Ткаченко К.О. був складений вказаний протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, подав до суду письмові пояснення у яких зазначив наступну інформацію, а саме: що 04.08.2023 року працівники Гніванського ВП Вінницького РУП склали відносно нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Звертає увагу суду і на те, що працівниками поліції порушено його право на захист, тим що а ні при складані протоколу про адміністративне правопорушення, та у самому протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено що йому роз`яснено вимоги ст.268 КУпАП та він маю право на захисника.

В матеріалах адміністративної справи не містять доказів, що він керував мотоциклом в стані наркотичного сп`яніння, працівники поліції суду не надали таких доказів, як і доказів доказів зупинки, що є обов`язковою передумовою висвітленої у диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП. Будь якого транспортного засобу у нього не вилучали та іншим особа не передавала, а також на штраф майданчик не забирали.

Таким чином наявні у адміністративнй справі докази не підтверджують факт порушення ним вимог п. 2.9а ПДР України та відповідно наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в моїх діях складу адміністративного правопорушення.

Також слід зазначити і на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно мене за ч.1 ст. 130 КУпАП не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376, адже до протоколу, що надійшов до суду хоча і додано оптичний диск, який зазначений в додатках до протоколу, при цьому не зазначено носій (прилад) з якого диск сформований (номер, назва, тощо).

Також у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено та не вказані свідки чи понятті, які мають бути обов`язково присутніми при виявленні адміністративного правопорушення та складі вказаного протоколу.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що доказами у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №053475 від 04.08.2023 року, чек приладу Драгер котрий відповідає фактично дійсності, однак не вказано у графі до протоколу якого номер відсутній, та диск із записом.

Відповідно до вищезазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП повинен містити ознаки сп`яніння, які поліцейський виявив у водія транспортного засобу, які стали підставою вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння. При відсутності вказаних ознак сп`яніння відсутні правові підстави для огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння.

Як вбачається також із протоколу про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, що стали правовою підставою для його медичного огляду як водія на стан сп`яніння, поліцейський не зазначив. За таких обставин вважає, що проведений відносно нього медичний огляд поліцейськими всупереч пункту 2 вищезазначеної Інструкції, згідно якого поліцейські мали вказати у протоколі про адміністративне правопорушення за яких ознак такого стану йому пропонували пройти освідування на місці за допомогою приладу Драгер, тому на думку особи яка притягується до адміністративної відповідальності співробітниками поліції була порушена процедура огляду на стан сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з тим що складений протокол про адміністративне правопорушення від 04.08.2023 року серії ААД №053475, а також результати висновку роздруківки алкотестеру «Драгер» від 04.08.2023 року є недопустимим доказами внаслідок здобуття з порушенням встановленого порядку, на яких не може грунтуватись доказування обставин, що підлягають встановленню для відповідного визначення об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, відтак провадження у даній адміністративній справі на думку ОСОБА_1 мають підлягає закриттю.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, відеодокази, суддя доходить наступних висновків.

Згідно підпункту «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних ти токсичних речовин. За порушення вказаного пункту відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В ст.277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.6 розділу І вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 04.08.2023 року серії ААД №053475 (а.с.1) за викладення суті адміністративного правопорушення та опису встановлених обставин кваліфікуючою ознакою даного адміністративного правопорушення вказано керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тобто, одним з основних елементів складу даного адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Як було встановлено під час судового розгляду з особистих та письмових пояснень особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та дослідженого відеодоказу, останній не був зупинений працівниками поліції в момент керування ним транспортним засобом. Тому як при дослідженні віддеодоказів такі відомості взагалі відсутні.

У протоколі про адміністративне правопорушення також не зазначені особи, свідки, очевидці чи поняті, які повинні бути присутні про складанні вказаного адміністративного матеріалу, або могли бути очевидцями керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Згідно п.п.1 п.2 п.5 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції здійснюється застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог п.2,5 розділу ІІ вказаної Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Долучений до матеріалів відеозапис можливо з нагрудного відеореєстратора поліцейського не містить відомостей щодо зупинки поліцейськими ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом, стосовно роз`яснення поліцейським прав, передбачених ст.63 Конатитуції України та ст.268 КУпАП, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, хоча і сама особа яка притягується до адміністративної відповідальності не заперечує факт вживання алкогольних напоїв, при чому і не підтверджує факт керування будь яким транспортним засобом, але доказів законності зупинки транспортного засобу та подальшим виявленням факту керування з ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції не представлено до суду, та при матеріалах справи такі відомості відсутні окрім наявних лише протоколу про адміністративне правопорушення роздруківки приладу «Драгер», довідок про не притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, отримання посвдчення водія серії НОМЕР_2 від 12.04.2023 року, копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.08.2023, та диску із відеозаписами, які суд оцінює критично та не бере їх до уваги як доказ.

З наведених підстав доданий диск із відеозаписами до матеріалів справи варто визнати неналежним та недопустимим доказом, так як він не містить відомостей щодо обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, та отриманий не у встановленому законом порядку.

Отже вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення складений і представлений суду не у неухильній відповідності до порядку, який передбачений вказаними нормативними актами.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За викладених обставин та у сукупності із іншими фактами по справі суд дійшов висновку щодо недоведеності винуватості особи за критерієм "поза розумним сумнівом" - доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п. 65 рішення "Коробов проти України").

Отже, оскільки огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, він вважається недійсним, як і інші докази здобуті в супереч чинному законодавсту, а тому провадження у справ на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 33, 124, 130, 221, 252, 266, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Порощук П.П.