Справа № 191/2810/23
Провадження № 3/191/1196/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Порошина О.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Синельниківського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

У протоколі серії ВАД №059512 від 20.06.2023 року зазначено, що 14.06.2023 року о 13 годині 50 хвилин ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 в ході якої виразився в її бік нецензурною лайкою, тим самим скоїв психологічне насильство в сім`ї, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, зазначив, що за місцем проживання ОСОБА_3 не вчинював ніякого насильства в сум`ї, так як був на неофіційній роботі і взагалі він в той день з дружиною посварився, але в телефонному режимі, він їй не погрожував. Підтримав своє письмове клопотання про закриття провадження у справі.

Захисник Красюк І.В. просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , захисника Красюка І.В., ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, дослідивши письмові пояснення свідків приходить до наступного.

Частиною 1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 ст.173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вимоги щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення встановлені у ст.256 КУпАП.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до чинного законодавства України, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Проте, як вбачається з вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення: АДРЕСА_1 , при цьому фактичні обставини, а також долучені до протоколу докази не відповідають відомостям вказаним у протоколі, а саме те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство по відношенню до колишньої дружини за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.251 КУПАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, на думку суду, докази, які містяться в матеріалах справи, з врахуванням позиції ОСОБА_1 в суді не є такими, що переконливо свідчать про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не надала до матеріалів справи неспростовних доказів вчинення ОСОБА_1 насильства в сім`ї.

Суд при розгляді справ має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сукупність наведених обставин свідчить про відсутність в матеріалах справи переконливих доказів, що доводять вину ОСОБА_1 , а тому вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Як передбачено ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне провадження адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом (ст. 40-1 КУпАП).

Таким чином, оскільки суд закриває провадження по справі та не накладає на правопорушника адміністративного стягнення, судовий збір з правопорушника не стягується.

Керуючись ст.ст. 13, 23, 30, 33, 401, ч.2 ст. 173-2, п.1 ст. 247, 268, 276, 277, 278 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. О. Порошина