ПОСТАНОВА

Іменем України

17.08.2023 Справа №607/14887/23 Провадження № 3/607/6077/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючої, у якої на утриманні перебуває троє малолітніх дітей,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

10.08.2023 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 973046 від 04.08.2023 зазначено, що 04.08.2023 о 15 год. 20 хв. ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьківських обов`язків щодо належного виховання малолітніх дітей ОСОБА_2 , 2019 року народження, ОСОБА_3 , 2017 року народження, та ОСОБА_4 , 2022 року народження, оскільки за місцем проживання антисанітарія, відсутні умови для розвитку дітей, житло не відповідає нормам.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання 17.08.2023 ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується її підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 973046 від 04.08.2023 у графі «Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи». При цьому у протоколі вказано, що розгляд адміністративної справи відбудеться 17.08.2023 об 11 год. 00 хв. у Тернопільському міськрайонному суді.

Також судом вживались заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення тексту судової повістки про виклик до суду на 17.08.2023 на абонентський номер мобільного зв`язку, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 973046 від 04.08.2023. Таке повідомлення не було доставлене абоненту у зв`язку з тим, що останній тимчасово недоступний, що підтверджується довідкою про недоставлення SMS.

Заяви чи клопотання на день розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходили.

Так, вимогами ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкову участь особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, докази поважності причин неприбуття в судове засідання суду не надала, ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьками або особами, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 973046 від 04.08.2023 вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується те, що 04.08.2023 о 15 год. 20 хв. ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьківських обов`язків щодо належного виховання малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки за місцем проживання антисанітарія, відсутні умови для розвитку дітей, житло не відповідає нормам.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі, суду надано: рапорт ЄО № 2970 від 04.08.2023 та рапорт інспектора ЮП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ратушного А. від 04.08.2023; акт обстеження умов проживання від 04.08.2023; фотоматеріали; свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 .

Інші докази, як то пояснення свідків, відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції тощо, які б всебічно, повно та об`єктивно висвітлювали обставини зазначеної справи про адміністративне правопорушення, суду не надані.

При цьому з фотоматеріалів вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_1 та її малолітніх дітей створені належні умови для проживання наскільки це можливо, виходячи з фінансового стану останньої, зокрема, у помешканні чисто та прибрано, наявні спальні місця для дітей, діти одягнуті та доглянуті.

Так само з акта обстеження умов проживання від 04.08.2023 вбачається, що у помешканні ОСОБА_1 для дітей відведені місця для сну та наявний для них сезонний одяг.

Суд вважає, що важке матеріальне становище, яке зумовило неможливість придбання ОСОБА_1 кращого житла та більш дорогих речей одягу та побуту, не можуть бути підставою для притягнення останньої до адміністративної відповідальності та не свідчать про ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх материнських обов`язків.

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_1 інкримінується ухилення від виконання батьківських обов`язків лише щодо виховання малолітніх дітей. Разом з тим таке ухилення обґрунтовується антисанітарією та відсутністю належного житла, що слід вважати незабезпеченням необхідних умов життя дітей, а не їх виховання, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому суд не приймає до уваги як докази рапорт ЄО № 2970 від 04.08.2023 та рапорт інспектора ЮП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ратушного А. від 04.08.2023, оскільки рапорт не є документом, який підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у справі, а лише є засобом передачі інформації від однієї службової особи до іншої. Так само протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не є імперативним фактом доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Так, за змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так само ЄСПЛ неодноразово, зокрема, у справах «Кобець проти України» (рішення від 14.02.2008), «Берктай проти Туреччини» (рішення від 08.02.2001), «Леванте проти Латвії» (рішення від 07.11.2002) вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

З урахуванням викладеного судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та наявність у її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ч. 2 ст. 284, ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 7, 9, 40-1, 184, 245, 247, 251-252, 256, 280, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська