Справа 362/4117/23
Провадження 3/362/2183/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2023 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення, щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює будівельником в СК «Старт» м. Київ, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 1 статті 122-2 КУпАП і

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ№ 042189, 27 травня 2023 року, о 09;42 в с. Мала Солтанівка, Фастівського району Київської області по вул. Борівська, ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Focus номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу подану за допомогою поєднання синього та червоного маячків, поданих зі службового автомобіля Renault Daster номерний знак НОМЕР_2 на синьому кольорі, чим порушив вимоги пункту 2.4 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді вину не визнав і пояснив, що зупинився одразу, як почув побачив відповідний сигнал маячків.

Частина 1 статті 9 КУпАП передбачає, що адміністративним порушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Дослідивши матеріали, суд виходить з такого.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 інкримінують вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1статті 122-2 КУпАП, а саме невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Проте, до матеріалів справи не додано доказів того, що ОСОБА_1 не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, окрім власне протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення в якості додатку зазначено відеозапис, однак такий у матеріалах справи відсутній. Листом від 19 липня 2023 року суд витребував із Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області відповідний відеозапис, але станом на день розгляду справи відповіді до суду не надійшло.

Згідно зі статтею 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. Зокрема, у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, у рішенні від 21липня 2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію про те, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Отже, суд констатує, що справа про адміністративне правопорушення не містить належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП, за стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

За правилами пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 9, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статтею 122-2 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскарженп до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Попович