ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/2707/21
Головуючий в суді 1 інстанції : Бугрименко В.В.
Номер провадження 33/819/3/23 Доповідач: Калініна О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року Херсонський апеляційний суд у складі судді Калініної О.В., при секретарі Савчук В.В. за участю адвоката Антіховича В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Антіховича В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Білозерського районного суду Херсонської області від 28.12.2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Адвокат Антіхович В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу , в якій просить скасувати постанову від 28.12.2021 року та закрити провадження у справі .

Вказує, що постанова підлягає скасуванню.

Стверджує, що 04.08.2021 року близько 21:00 год. ОСОБА_1 після денного переїзду перебував на відпочинку. Автомобіль стояв на узбіччі, двигун тривалий час був вимкнутий, керування транспортним засобом ОСОБА_1 не здійснював. Працівники поліції , які підійшли до автомобіля, що стояв на узбіччі пред`явили претензію щодо перешкоджання руху іншим автомобілям.

Той факт, що автомобіль стояв на узбіччі підтверджується:

- рапортом - повідомленням, який свідчить , що сторонній громадянин особисто бачив стоячий автомобіль, що перешкоджає руху та спростовує Постанову в частині встановлення обставини « керування водієм». З цього документу слідує перебування зерновозу у статиці як до виклику поліції так і під час появи поліції, аде авто виявлено там, де його бачив заявник.

-відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яким фіксується початок розмови із водієм стоячого транспортного засобу , та зафіксоване пряме висловлювання поліцейського «ми вас розбудили».

Під час судового розгляду не здобуто жодного доказу на підтвердження версії поліції про керування транспортного засобу. Водій послідовно заперечує цей факт

Зазначає, що окремою підставою протиправності Постанови є те, що вона винесена на підставі протоколу без підпису. Даний факт був предметом судового розгляду і Постановою Білозерського районного суду від 16.08.2021 року встановлено факт неналежності доказу- протоколу про адміністративне правопорушення відсутній підписи особи, яка притягається до відповідальності та відсутні пояснення свідків. Матеріали були повернені для усунення недоліків.

Дана постанова не оскаржена , не скасована, тому має преюдиційну обставину- неможливість вирішення справи на підставі наявного протоколу .

З огляду на тяжкість покарання та позицію ЄСПЛ про кримінально- правовий характер обвинувачення просить врахувати, що можливість притягнення до відповідальності передбаченої ст. 130 КУпАП на підставі маніпулювання доказами без належної фіксації обставин, прямо спонукає працівників поліції до продовження практики складання протоколів в обставинах де відсутній склад правопорушення.

Адвокат Антіхович В.В. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_1 направив заяву про здійснення апеляційного розгляду за його відсутності та просив апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги , суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюється з дотриманням принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до приписів ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським .Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Як видно із постанови, судом встановлено, що 04 серпня 2021 року о 22 год. 55 хв., в с. Дарївка Херсонської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем MAN, н/з НОМЕР_1 , з напівпричепом, н/з НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, незв`язна мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Разом із тим , всупереч вимогам ст.ст. 245,252,280 КУпАП судом всебічно, повно і об`єктивно не було з`ясовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, не надано належну оцінку доказам.

Суд обмежився формальним зазначенням доказів , які взяв до уваги , разом із тим не вказав , які саме обставини доводять ці докази .

Висновок про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд, як видно побудував на даних протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ№ 249404 та відеозаписі.

Сам по собі, протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як видно під час розгляду справи в суді представник ОСОБА_1 заперечував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вказував на наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Спростовуючи такі твердження сторони захисту , суд вказав, що з відеозапису видно, що під час спілкування з працівниками поліції автомобіль знаходився на узбіччі дороги, за кермом автомобіля знаходилася особа, яка притягується до відповідальності. Працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, але він відмовився , при цьому він неодноразово зазначав, що саме він керує вказаним транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є помилковим з огляду на наступне.

З рапорту повідомлення від 04.08.2021 року видно, що на службу « 102» надійшло повідомлення, що біля с. Дар`ївка на трасі поперек дороги т/з МАН зерновоз , водій у стані а/с на центральній дорозі.

Отже вбачається, що особа , яка повідомила поліцію про вказану обставину не була свідком керування ОСОБА_1 зазначеним у протоколі автомобілем.

З дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису, що був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення і покладений судом в основу судового рішення , вбачається, що на ньому не зафіксовано руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , автомобіль перебуває на узбіччі, двигун виключений. Водій вказує, що він не згоден проходити огляд на стан сп`яніння, так як не вживав алкогольні напої , відпочивав в автомобілі, автомобіль припаркований. Під час спілкування поліцейський зазначає ОСОБА_1 про те, що його не зупиняли, він спав в автомобілі і вони його розбудили , тому що його автомобіль перешкоджав руху інших транспортних засобів і попросили прибрати автомобіль з проїзної частини.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 послідовно заперечує факт керування ним транспортним засобом та вимагає від поліцейських обґрунтувати свою позицію по пред`явленню вимоги пройти огляд на стані сп`яніння та продемонструвати йому докази, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом, на що поліцейський вказує, що такі докази будуть надані в суді.

Відеозапис, що доданий до протоколу , не містить доказів приведення ОСОБА_1 автомобіль в рух і на вимогу поліцейського переставити автомобіль.

Слід відзначити , що наполягання працівників поліції попри відзначення наявності, на думку поліцейського , у водія ознак алкогольного сп`яніння , перемістити транспортний засіб, тобто привести автомобіль в рух, відповідно до практики ЄСПЛ констатується як вплив на особу з метою спровокувати його на скоєння злочину, а в даному випадку адміністративного правопорушення, який в іншому випадку не було би скоєно. Докази, отримані внаслідок підбурювання з боку поліції є недопустимими та, відповідно, судом до уваги прийняті бути не можуть.

Враховуючи категоричну позицію ОСОБА_1 , поліцейські б мали більш ретельно та всебічно перевірити всі обставини справи та, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, в якому стверджено про порушення водієм вимог п. 2.5. ПДР, зібрати достатні докази для доведення його винуватості, оскільки саме на особу, яка уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення законом покладено цей обов`язок.

Вказані обставини у своїй сукупності, залишилися поза увагою суду та їм не була надана належна та відповідна правова оцінка.

Докази того, що поліцейські зупинили автомобіль, яким керував ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Належними та допустимим доказами не спростовані доводи сторони захисту про те, що коли під`їхали поліцейські, автомобіль МАН перебував у нерухомому стані, ОСОБА_1 ним не керував.

Само по собі письмове направлення водія на проходження медичного огляду, складене поліцейським не є доказом відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за відсутності доказів самого факту керування особою транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення, в якому викладені відповіді обставини сам по собі також не є доказом винуватості особи без підтвердження викладених в ньому фактів відеозаписом.

Виходячи з наведеного, доводи апелянта про те що ОСОБА_1 не керував автомобілем у зазначені у протоколі місці та час не спростовані дослідженими під час апеляційного розгляду наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Отже усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення слід тлумачити на його користь, а зважаючи на встановлені під час апеляційного розгляду обставини і судову практику ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт керування останнім транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на викладені обставини, а також з огляду на вимоги ст. 130 КУпАП, згідно яких за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння несе відповідальність особа, яка керує транспортним засобом, що не було доведено належними та допустимим доказами, суд дійшов необґрунтованого висновку про достатність доказів для доведеності винуватості ОСОБА_1 у порушенні п 2.5 ПДР.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду від 28.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Антіховича В.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя О.В. Калініна