Справа № 341/1025/23
Провадження № 33/4808/600/23
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції МЕРГЕЛЬ М. Р.
Суддя-доповідач Гриновецький
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою на постанову Галицького районного суду від 13.07.2023 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. За ст. 124 КУпАП провадження закрито на підставі ст. 247 п.1 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 18.05.2023 о 22 годині 40 хвилин в АДРЕСА_1, рухаючись автомобілем «Opel Omega» НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не стежив за дорожньою обстановкою, у результаті чого на шутровій ділянці дороги втратив керування та з`їхав у кювет, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями допустив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

З`ясовано, що ОСОБА_1 при цьому мав ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на місці події за допомогою приладу «Драгер 6810» та проходження такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з оскаржуваною постановою в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, вважає її незаконною, не обґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Звертає увагу на те, що він був позбавлений права брати участь в судовому розгляді справи, оскільки суд поспішно прийняв рішення, без дослідження фактичних обставин справи не давши йому можливості надати пояснення безпосередньо в суді. Судом не враховано те, що він не визнає своєї вини у вчиненні інкриміновано йому правопорушення. Вказує, що висновки суду є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи. Акцентує увагу на тому, що протокол складений з істотним порушенням чинного законодавства України, а факти викладені в ньому є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що протокол складено за відсутності захисника, про свідчить про обмеження в можливості скористатись послугами адвоката. Крім того на відеозаписі відсутні докази, що підтверджують керування ним транспортним засобом. Повідомляє, що на вказаному відеозаписі також відсутня пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, а також його відмова від проходження такого огляду. Апеляційну скаргу було подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, в поважності причин пропуску строку він вказує, що в судовому засіданні присутній не міг бути, оскільки був на лікуванні, суд розглянув справу за його відсутності, про оскаржувану постанову він дізнався 26.07.2023 р. після ознайомлення з матеріалами справи. Враховуючи наведені обставини, просить строк на апеляційне оскарження поновити, оскаржувану постанову в частині притягнення його до відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі.

Пропущений апелянтом апеляційний строк підлягає поновленню для забезпечення доступу особи до правосуддя в умовах воєнного стану. КУпАП це питання не врегульовує. При цьому суддя-доповідач вважає істотною обставиною те, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , який на час розгляду справи перебував на лікуванні, затратив час на пошуки адвоката.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення апелянта про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.

Фактичні обставини та кваліфікація дій ОСОБА_2 в частині притягнення його до відповідальності за ст.124 КУпАП в апеляційній скарзі не оспорюється, тому постанова в цій частині не перевіряється.

Апеляційний розгляд справи проведено без адвоката за клопотанням апелянта.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

При цьому судом не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення.

Апеляційний суд не може спростувати твердження апелянта про те, що судом першої інстанції було порушено його право на захист і допомогу адвоката, оскільки справу розглянуто за його відсутності. У справі немає підтвердження, що він отримував судову повістку, він заперечує це і вказав, що хотів бути на суді з адвокатом, оскільки вважає, що він за кермом автомобіля не був.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 заперечив таке вручення, у справі немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії, в тому числі на відеозаписі події, або надсилання її поштою. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно забезпечено право на реальну допомогу адвоката, якою він міг скористатися, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу того ж правового принципу «плодів отруйного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, копія якого йому не вручена, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

В постанові суду немає переконливого спростування доводів водія про те, що він не був за кермом автомобіля, тому не може відповідати за ст. 130 КУпАП. На цю обставину він вказував працівникам поліції на місці події, що є на відеозаписі. Факт такого керування ним автомобілем на відеозаписі не зафіксовано. Суд належно не перевірив цю обставину, чим залишив сумнів у доведеності вини ОСОБА_1 , який слід трактувати на користь водія.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

Обґрунтованими є доводи апелянта про те, що фактично не підтверджено факт процесу керування ОСОБА_1 автомобілем, що узгоджується з даними відеозапису події. Ця обставина унеможливлює притягнення водія до відповідальності за ст.130 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність його винитому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Галицького районного суду від 13.07.2023 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький