ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 44 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

23.05.2023 року о 16:48 год. ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний ряд, 27, зберігав при собі кристалічну речовину білого кольору для власного вживання, яка згідно Висновку експерта № СЕ-19/108-23/86587-НЗПРАП, речовина є PVP, масою 0,04256 в невеликій кількості, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 44 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судовий розгляд проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справу не подавав.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду причин своєї неявки.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44 КУпАП підтверджується обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 565589 від 21.07.2023 року; рапортами поліцейських, копією Висновку експерта № СЕ-19/108-23/86587-НЗПРАП від 03.07.2023 року, поясненнями притягуваного ОСОБА_1 , а також іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 44 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34,35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1 суд вважає, що достатнім і необхідним для його виправлення, а також для припинення вчинення ним нових правопорушень є накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.44 КУпАП у розмірі, передбаченому санкцією частини статті.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 44, 280, 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 44 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок .

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/14847/23

Номер провадження №3/522/9955/23

Головуючий суддя Русєва А.С.