ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2066/23 Номер провадження 33/814/1578/23Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Галушко А.О.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 липня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 липня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення:

за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.,

за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно визначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 20.05.2023, о 16:20 год. в м. Гадяч по вул. Гетьманська, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, здійснив наїзд на собаку, яка вибігла на проїжджу частину дороги, внаслідок чого власниці собаки ОСОБА_2 завданих матеріальних збитків. Будучи причетним до ДТП, водій ОСОБА_1 покинув місце скоєння пригоди, за що передбачена відповідальність за ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Зокрема вказує на неналежність зібраних по справі доказів, оскільки з огляду на сумнівність пояснень свідків останніх не було допитано в судовому засіданні.

Також вказує на не встановлення всіх обставин, як і вини власниці собаки, яка вигулювала її без поводка та намордника, відсутність в його діях наїзду на собаку, оскільки собака підбігла збоку до автомобіля та вдарилась в заднє колесо.

Вважає, що суд формально розглянув справу, не повідомивши його належним чином про її розгляд, що є на його думку безумовною підставою для скасування постанови.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , який не був повідомлений про розгляд справи та не отримував копію постанови. Про її існування дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 13.08.2023, після чого одразу подав апеляційну скаргу. Окрім того він перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КНП «Гадяцька МЦЛ в період з 27.07.2023 по 04.08.2023.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь в розгляді справи. Направлене судом на адресу правопорушника поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також, згідно наданої виписки з медичної картки стаціонарного хворого, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КНП «Гадяцька МЦЛ в період з 27.07.2023 по 04.08.2023. Таким чином є слушними доводи апелянта щодо ознайомлення з оскаржуваною постановою суду 13.08.2023 в ЄДРСР, після чого 14.08.2023 була подана апеляційна скарга.

Зазначені обставини свідчать про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, як пропущеного з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 252 КУпАП Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №347324, 20.05.2023, о 16:20 год. в м. Гадяч по вул. Гетьманська, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, здійснив наїзд на собаку, яка вибігла на проїжджу частину дороги, внаслідок чого власниця собаки ОСОБА_2 отримала матеріальну шкоду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №347325, 20.05.2023, о 16:20 год. в м. Гадяч по вул. Гетьманська, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на собаку, яка вибігла на проїжджу частину дороги. Будучи причетним до ДТП, водій ОСОБА_1 покинув місце скоєння пригоди.

За вказані дії передбачена відповідальність за ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні ДТП та залишенні місця скоєння пригоди доводиться зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто обов`язковими умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є: наявність діяння у вигляді порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху; наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушуючи п. 12.1 ПДР України, водій ОСОБА_1 здійснив наїзд на собаку.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_4 , 20.05.2023 близько 16:30 год., водій автомобіля Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Гетьманської та Чапаєва збив собаку та втік з місця пригоди.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що остання є власником собаки, разом з якою та дітьми прогулювалася по вул. Гетьманській. Зупинившись поговорити зі своєю знайомою вона почула хлопок та скуління собаки, та побачила як автомобіль Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на її пса, після чого залишив місце ДТП.

З особистих пояснень водія ОСОБА_1 вбачається, що останній керував автомобілем Mitsubishi Outlander по вул. Гетьманська, коли зненацька на дорогу вискочили 2 собаки. Його швидкість була приблизно 20-30 км на год. Через те, що собаки вибігли несподівано, він не встиг загальмувати та його автомобіль зачепив одну з них. Оскільки в машині перебувала його дружина з малолітньою донькою, він відвіз їх до місця проживання та хотів в подальшому повернутися до місця наїзду, але до нього відразу приїхала невідома особа та почала звинувачувати в наїзді на собаку, а також відразу приїхали працівники поліції.

Протокол про адмінправопорушення, схема ДТП, пояснення свідків та водія в своїй сукупності, були прийняті судом до уваги як належні докази, на підставі яких суд дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та визнав останнього винуватим в скоєнні ДТП.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності факту наїзду на собаку, оскільки остання вибігла збоку до автомобіля, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони суперечать особистим поясненням водія після скоєння ДТП, де ОСОБА_1 вказано, що собака вибігла на дорогу та він не встиг вчасно загальмувати та поясненням очевидців пригоди, які узгоджені між собою та засвідчують факт, що автомобіль під час свого руху збив собаку.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Тобто обов`язковими умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП є: скоєння ДТП та залишення водієм транспортного засобу, причетного до такого зіткнення місця пригоди.

Відповідно до п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

Згідно вищезазначених пояснень як свідків, так і водія ОСОБА_1 причетного до ДТП, останній, після наїзду на собаку покинув місце пригоди.

Тобто, в порушення п. 2.10 ПДР, водій після скоєння ДТП, про що йому було достеменно відомо, не виконав всі вимоги передбачені п. 2.10 ПДР.

Також апеляційний суд звертає увагу на не узгодженість та протиріччя в особистих поясненнях ОСОБА_1 , занесені як до протоколу про адміністративне правопорушення, так і надані окремо.

Зокрема, в протоколі водій вказує, що після наїзду він не покидав місце ДТП, а вибрав безпечне місце для паркування. Натомість в особистих поясненнях викладених на окремому аркуші зазначає, що повіз свою дружину до місця проживання та в подальшому планував повернутися до місця наїзду, про те до нього прихали працівники поліції для з`ясування обставин дорожньої пригоди.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини в скоєнні адміністративних правопорушень за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, якими доводиться як факт скоєння ДТП, так і залишення місця його скоєння.

Твердження апелянта про відсутність в матеріалах справи належних доказів, якими доводиться його вина у скоєнні адміністративних правопорушень не беруться апеляційним судом до уваги з огляду на наявність як протоколів про адміністративні правопорушення, пояснень осіб, схеми ДТП, які в своїй сукупності доводять його провину.

За вказаних обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, у зв`язку з чим остання підлягає залишенню без задоволення, а постанова місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 липня 2023 року, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна