справа № 204/7539/23
провадження № 3/204/4114/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

06 травня 2023 року о 21 годині 58 хвилин в м. Покровськ, мікрорайон Шахтарський біля буд. 33, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda 5, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хитка хода). Від продуття газоаналізатору «Alcotest 6810» Drager чи проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився під час застосування технічних засобів відеозапису, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився, про час та дату розгляду справи задля забезпечення доступу до правосуддя та можливості реалізувати своє право на захист повідомлявся.

Статтею 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд має право провести розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

КУпАП встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантоване статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На адресу суду неодноразово від ОСОБА_1 направлялись заяви про перенесення розгляду справи, а саме: 09 червня 2023 року у зв`язку з необхідністю отримання юридичної допомоги; 28 червня 2023 року у зв`язку із різким погіршенням стану здоров`я; 24 липня 2023 року у зв`язку із відрядженням в період часу з 22 липня 2023 року по 30 липня 2023 року; 01 серпня 2023 року у зв`язку із затриманням у відрядженні до 20 серпня 2023 року; 23 серпня 2023 року у зв`язку із відрядженням на період часу з 22 серпня 2023 року по 23 вересня 2023 року.

Незважаючи на перенесення розгляду справи за заявою ОСОБА_1 від 09 червня 2023 року у зв`язку з необхідністю залучення захисника, в наступні судові засідання а ні сам ОСОБА_1 , а ні його захисник не з`явилися, що також свідчить про свідоме затягування ОСОБА_1 розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 розділу І Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року № 59, службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника державного органу (поїздка державного службовця - за розпорядженням керівника державної служби), підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів (далі - підприємство), на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв`язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства).

Таким чином, надані ОСОБА_1 договори про надання транспортних послуг, які були укладені між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та громадянином України ОСОБА_1 , не можуть свідчити про наявність трудових відносин між останніми.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 021510 від 06 травня 2023 року, ОСОБА_1 є не працевлаштованим, а тому доводи ОСОБА_1 щодо перебування у відрядженні суддею не беруться до уваги, як такі, що підтверджують поважність причин неявки в судові засідання.

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) Європейський суд з прав людини зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях Європейський суд з прав людини «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application № 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application № 23853/02) .

Суддею були здійснені всі можливі заходи задля дотримання прав ОСОБА_1 , проте, враховуючи строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, суддя розцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як свідоме зловживання своїми процесуальними правами, завідомо направлене на безпідставне затягування судового процесу, яке здійснюється систематично.

З огляду на викладене, суддею не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними по справі матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 021510 від 06 травня 2023 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 06 травня 2023 року.

Окрім цього, суддею був переглянутий диск, на якому містяться відеозаписи. Так, з відеозапису під назвою «Факт керування» вбачається, що 06 травня 2023 року об 21:58:26 годині патрульні поліцейські рухаються за транспортним засобом Mazda 5, номерний знак НОМЕР_1 , який заїжджає у двір житлового будинку та зупиняється. О 21:59:01 годині з водійського сидіння транспортного засобу виходить водій ОСОБА_1 . В папці «Запис з боді камери» наявний відеозапис під назвою DSJ_0003240_000000 з якого вбачається, що 06 травня 2023 року об 21:56:53 годині на запитання патрульного поліцейського Крикун О.Є. повідомляє, що він керував транспортним засобом Mazda 5. О 21:57:06 годині на запитання патрульного поліцейського ОСОБА_1 повідомив, що він вживав алкогольний напій пиво, в кількості одного літру. Об 21:58:09 годині на пропозицію патрульного поліцейського пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці за допомогою приладу Drager ОСОБА_1 відмовився. О 21:58:49 годині на пропозицію патрульного поліцейського проїхати до медичного закладу задля проходження огляду на встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився. Об 21:58:49 годині патрульний поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 про те, що на останнього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Об 22:00:04 годині на пропозицію патрульного поліцейського поставити ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення підпису за отримання копії протоколу та тимчасового посвідчення водія, ОСОБА_1 відмовився.

Так, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 винен у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступеню вини та інших вимог передбачених ст.ст. 33-35 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винну стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Тому, оскільки ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (двадцять) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.О. Некрасов