КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №381/4014/22 Суддя І інстанції - Чернишов Є.Ю.
Провадження № 33/824/2697/2023 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ничик А.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2023, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2023, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 536, 80 грн.

Постановою суду встановлено, що 14.12.2022, ОСОБА_1 14.12.2022 о 22:00 год. в Київській області, Фастівському районі в с. Мала Снітинка по вул. Гагаріна керував транспортним засобом Mazda Premacy, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, його поведінка не відповідала обстановці. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, відмова водія від проходження огляду зафіксована технічними засобами відео запису.

Не погоджуючись із постановою судді, адвокат Ничик А.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на грубе порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову суддіФастівського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2023 та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що долучений до матеріалів справи диск - відеофіксації є неналежним доказом, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, в графі «До протоколу додаються: відеозапис», а під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи долучено СD диск. Таким чином, не зрозуміло на який саме носій інформації записано відеозапис, що долучений до матеріалів справи, а наявний в матеріалах справи диск є сумнівним, та таким, що не може носити в собі належну інформацію, яку можна використати як доказ.

Крім того, апелянт вказує, що відео фіксування події повинно проводитися з моменту зупинки транспортного засобу та до кінця розгляду справи поліцейськими, однак поліцейськими не було проведено таких дій, що є грубим порушенням процедури розгляду справи. Також, вказаний відеозапис, який повинен бути безперервним, що в даному випадку зроблено не було і відеозапис є неповним, що є порушення Закону України «Про національну поліцію» та наказу Департаменту патрульної поліції НППУ від 03.02.2016 року №100. Порушення «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299, де зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. Відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об?єктивно перевірити обставини пов?язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання.

Також апелянт зазначає, що відофайл не містить всіх необхідних реквізитів, а саме номера бодікамери, дату і час відеозйомки, номер жетона поліцейського. Тому можна стверджувати, що відео здійснено на телефон за допомогою ВацАП, а в подальшому файл було просто перейменовано, що є грубим порушенням, оскільки наданий суду фрагмент відеозапису з місця складання протоколу містить ознаки монтажу. Таким чином, дії особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не узгоджуються з порядком дій, які вона зобов?язана була вчинити у відповідності до Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №10.

Крім того, апелянт вказує, що як вбачається з відеофайлу, який розміщений на СD диску, що долучений до матеріалів справи, відеозйомка не проводилась безперервно, що є порушенням п.5. розділу І Інструкції, тобто працівниками поліції безперервна відеофіксація обставин вчинення, виявлення адміністративного правопорушення не проводилась.

Апелянт також зазначає, що на даному відеофайлі зафіксовано лише спілкування поліцейського, при цьому відсутня інформація про роз`яснення особі її прав, передбачених ст. 268 КУпАП, підстави зупинення транспортного засобу, ознаки, які можуть свідчити про обґрунтованість пропозицій пройти огляд на стан сп`яніння, встановлення осіб свідків та їх наявність. З відеозапису не вбачається взагалі факту керування транспортним засобом.

Також апелянт вказує, що будь - яких доказів, які б засвідчували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент появи працівників поліції не надано, і цей момент не підтверджується відеозаписом.

Крім того, апелянт зазначає, що на відеофайлі зафіксовано лише спілкування поліцейського з особою, при цьому відсутня інформація про роз`яснення особі її прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ознаки, які можуть свідчити про обґрунтованість пропозицій пройти огляд на стан сп`яніння, встановлення осіб свідків та їх наявність. Особі не вручалась копія протоколу, що також є грубим порушенням вимог ст 268 КупАП.

Щодо направлення, яке долучено до матеріалів справи, апелянт вказує, що воно також є недопустимим доказом, оскільки його не було вручено особі, а проходження огляду в медичному закладі пропонується поліцейським не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров?я. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров?я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення. В даному випадку з відеозапису не вбачається, що поліцейський вручав ОСОБА_1 письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоровя. Відсутні відомості про таке вручення (або відмову від отримання) і в матеріалах справи. Таким чином, порушення з боку ОСОБА_1 п. 2.5. ПДР не відбулось, так як встановлено, що поліцейським було порушено порядок направлення водія для проходження огляду.

Також апелянт зазначає, що поліцейськими було порушено п. 10 розділу 2 Інструкції, оскільки ними не було складено Акт огляду на стан сп?яніння, який мав бути складений у двох примірниках, один з яких мав би бути вручений особі.

Крім того, апелянт вказує, що особу ОСОБА_1 не було попереджено про відеофіксацію, згідно ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію». А відео фіксування події повинно проводитися з моменту зупинки транспортного засобу та до кінця розгляду справи поліцейськими, однак поліцейськими не було проведено таких дій, що є грубим порушенням процедури розгляду справи, а крім того ще й відсутня об`єктивна сторона, оскільки не було зафіксовано сам факт керування транспортним засобом.

Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ничик А.В. до апеляційного суду не з`явились. При цьому, адвокат Ничик А.В. подала до суду заяву, в якій просила задовольнити апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та розгляд справи провести у її відсутність.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою адвоката Ничик А.В. в інтересах ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги адвоката Ничик А.В. порушення ОСОБА_1 зазначених вимог п. 2.5. ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 102649, згідно якого, ОСОБА_1 14.12.2022 о 22:00 год. в Київській області, Фастівському районі в с. Мала Снітинка по вул. Гагаріна керував транспортним засобом Mazda Premacy, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, поведінка не відповідала обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на відеозаписі, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.2)

Зазначений протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, підписаний особою, яка його склала та зроблено запис про ознайомлення ОСОБА_1 із змістом протоколу та відмову останнього від його підпису та надання будь-яких пояснень.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5), розпискою про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, шляхом передачі транспортного засобу ОСОБА_2 (а.с.6), рапортом інспектора ВРПП Фастівського РУП ГУМП в Київській області Діренко А. від 14.12.2022 (а.с.7), відеозаписом ( а.с.10).

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в законному порядку, є порушенням п. 2.5 ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Що до доводів апеляційної скарги захисника про те, що відеозапис події є недопустимим доказом, оскільки невідомо на який носій інформації його було записано, він є неповним та не містить усіх реквізитів, таких як номер боді камери, дату і час відео зйомки, номер жетона поліцейського, а також на ньому відсутній факт керування транспортним засобом, то слід зауважити наступне.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2023 адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП було повернуто до Фастівського РУП ГУ НП в Київській області для доопрацювання, у зв`язку з відсутністю на відеофайлі всіх необхідних реквізитів. На виконання постанови, на адресу місцевого суду надійшов рапорт з матеріалами справи, в якому інспектор вказав, що відеофіксація здійснювалась на відеокамеру «HIKWISION».

Як слідує з відеозапису з камери працівника поліції, то після активації відеокамери працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , який дійсно, як про це зазначає захисник в апеляційній скарзі, не керував транспортним засобом, а знаходився поряд з автомобілем, що відповідно до ст.. 40 ЗУ «Про поліцію» здійснюється відеофіксація. На вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився, пояснивши, що їде до дому і йому залишився кілометр, при цьому підтвердив, що знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, оскільки покурив коноплю. Після чого поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 відповідальність, яка настає у разі відмови та про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП і відсторонення його від керування.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №139669 від 14.12.2022 до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за керування автомобілем 14.12.2022 о 22 год 00 хв. в Київській області, Фастівському районі в с. М Снітинка по вул. Гагаріна транспортним засобом Mazda Premacy, номерний знак НОМЕР_1 не будучи пристебнутим ременем безпеки та не пред`явлення полісу страхування.

Отже, згідно із рапортом, відеофіксація здійснювалась працівниками поліції на відеокамеру «HIKWISION», відеозапис має чітку і логічну послідовність подій, що мали місце 14.12.2022 о 22 год. 00 хв. після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , хід спілкування співробітників поліції із водієм, на ньому чітко зафіксовано неодноразове висловлення ОСОБА_1 пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, та відмову його відмову від проходження такого огляду, тобто всі події, що стосуються безпосередньо складу ст. 130 КУпАП, при цьому зазначені події зафіксовані на відеозаписі без розриву у часі, а відсутність на відеозаписі всіх реквізитів не можуть свідчити про неналежність та недопустимість такого відеозапису, як про це зазначає захисник.

Не можуть свідчити про недопустимість відеозапису і посилання захисника про відсутність на ньому даних про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки, відповідно до даного відеозапису ОСОБА_1 не лише не заперечував, що керував транспортним засобом, а навпаки, вказав працівникам поліції, що їхав додому і йому залишився кілометр. До того ж, факт керування ОСОБА_1 14.12.2022 о 22 год 00 хв. транспортним засобом підтверджується і наведеною вище постановою серія БАБ №139669 від 14.12.2022, порушення наведені в якій стали підставою для зупинки транспортного засобу.

Що стосується посилання апелянта на не роз`яснення працівниками поліції процесуальних прав ОСОБА_1 то вони не заслуговують на увагу, і спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №102649 від 14.12.2022 відповідно до якого ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, про що інспектором було зроблено відповідний запис у протоколі, який ОСОБА_1 відмовився підписувати.

Не заслуговують на увагу і посилання захисника на не повідомлення ОСОБА_1 про здійснення працівниками поліції відеофіксації, оскільки, як слідує з відеозапису ОСОБА_1 було попереджено про відеофіксацію, згідно із ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію».

Твердження захисника про порушення поліцейським порядку направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду до закладу охорони здоров`я, у зв`язку з неврученням йому відповідного направлення, є неспроможними, оскільки відмова особи, у якої було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння, є підставою для складання відповідного протоколу, а не видачу направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Щодо посилання апелянта на порушення поліцейськими п.10 розділу 2 Інструкції, а саме того, що ними не було складено Акту огляду на стан сп`яніння, то вони є необгрунтованими оскільки в матеріалах справи наявний такий Акт, а його складання не у двох примірниках, ніяким чином не впливає на законність прийнятого судом рішення та на доведеність порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР. ( а.с.4)

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП. Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Ничик А.В. а інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2023, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал