Справа № 522/9912/23
Провадження № 3/522/7218/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року суддя Приморського районного суду м. Одеса Рябцева М.С., розглянувши матеріали, які надійшли з СРПП ХРУП ГУНП в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

06.05.2023 року о 15.00 годин, у Херсонській області, Білозерському районі, с. Федорівка, вул. Першотравнева, 1, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Мотоблок» невстановленої марки, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у найблищому медичному закладі, та на місці зупинки транспортного засобу відмовився, що зафісовано на бодікамеру, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Від керування відсторонений, шляхом передачі транспортного засобу тверезому водієві.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме як: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп?яніння.

ОСОБА_1 в судові засідання 15.06.2023, 01.08.2023 28.08.2023 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, яка зазначена в протоколі та отримання повістки під розписку. Заяв про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 , суду не надавав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного ( без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника, поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушення ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п.41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Протокол про адміністративне правопорушення було складено в присутності ОСОБА_1 , який в присутності двох свідків, які зазначені в протоколі, відмовився від підпису та отримання протоколу, отже останньому було відомо про існування судового провадження відносно нього. Заяв та клопотань від ОСОБА_1 щодо відкладення судового засідання до суду не надходило.

З огляду на викладене, судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч.1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Як вбачається з матеріалів справи, місцем вчинення правопорушення є населений пункт, який знаходиться на території Білозерського району Херсонської області.

Згідно розпорядження Голови Верховного Суду від 26.09.2022 року №52 «Про зміну територіальної підсудності судових справ у Херсонській області» матеріали даної справи надіслано на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 192739 від 06.05.2023 р., в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, порушення мови, а також засвідчено факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції;

- рапортоми співробітників поліції;

- відеофайлами з нагрудних бодікамер поліцейських відповідно до яких, у ОСОБА_1 співробітниками поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови, тремтіння пальців рук, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установлений законом порядок, проте останній відмовився.

Наведені докази узгоджуються між собою та є достатніми для підтвердження вчинення ОСОБА_1 викладеного правопорушення, яке полягає саме у відмові у проходженні огляду.

Пункт 2.5. ПДР України покладає на водія певний обов`язок, а саме: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак алкогольного сп`яніння віднесено: запах алкоголю з порожнини рота; тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. (п. 3 розділу І Інструкції).

Так з вищевикладених доказів вбачається, що поліцейськими були встановлені відповідні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження медичного огляду на встановлення алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи викладене, необхідно враховувати таке:

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія(судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, судом не вбачається.

З матеріалів справи вбачається, що водійське посвідчення у ОСОБА_1 не вилучалось, а дані щодо отримання цією особою такого посвідчення в матеріалах справи також відсутні.

Враховуючи викладене вище, характер та обставини вчинененого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом до ОСОБА_1 не може бути застосовано, оскільки, останній посвідчення водія не отримував, про що свідчить відмітка в протоколі, що документи не вилучались. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання останнім, посвідчення водія.

Відповідна позіція висловлена у постанові Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 п.21 " Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", відповідно до якої позбавлення права керування транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортним засобом, так як особа, що притягається до адміністративної відповідальності не отримувала посвідчення водія.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 , підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.С. Рябцева