Справа № 591/7330/23
Провадження № 3-зв/591/6/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 вересня 2023 року м.Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шелєхової Г.В.,

при секретарі Сухонос Є.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Зарічного районного суду м. Суми Сибільова О.В.,

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Зарічного районного суду м. Суми Сибільова О.В. знаходиться справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 (справа №591/7330/23, провадження №3/591/6/23).

31 серпня 2023 року ОСОБА_1 заявив відвід судді Сибільову О.В. , мотивуючи його тим, що суддя Сибільов О.В. вже розглядав справи про адміністративні правопорушення, складені відносно нього. За результатами розгляду суддею приймалися різні рішення, частина з них була оскаржена до апеляційної інстанції. Тому вважає суддю Сибільова О.В. упередженим.

В судовому засіданні заяву про відвід підтримав, зазначив також, що при розгляді справи суддею не велася аудиофіксація, справа розглядалася суб`єктивно, суддя не вивчив всі докази.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Так, Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено поняття «відвід судді», «самовідвід» та порядку розгляду таких заяв.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, враховуючи викладене, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, вважаю, що розгляд заяви про відвід в рамках справи про адміністративне правопорушення є можливим.

Так, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Белгії від 1.10.1082р.; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р).

Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

Заявником не наведені мотиви, які б свідчили про неможливість розгляду суддею Сибільовим О.В. протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , не наведено достовірних фактів, які дають підстави вважати про заінтересованість судді у розгляді справи про адміністративне правопорушення або наявність сумнівів в об`єктивності, незалежності та неупередженості судді. Незгода заявника з процесуальними рішеннями судді в інших справах не є підставою для відводу.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про відвід судді Зарічного районного суду м. Суми Сибільова О.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч.1 ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 2, ЗУ «Про судоустрій та статус суддів»,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Зарічного районного суду м. Суми Сибільова О.В. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Шелєхова