СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/6278/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Сенько М.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. ст. 124, 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив :

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 15.05.2023 року о 11 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем марки «КІА» р.н. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Ауді» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків, після чого зник з місця ДТП чим порушив п.п. 2.10, 13.1 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Олексієнко М.М. заперечували вину ОСОБА_1 у вчинені зазначених правопорушень вказавши на те, що адміністративних порушень він не вчиняв, а пошкодження автомобіля «КІА» р.н. НОМЕР_1 зазначені в протоколі огляду транспортного засобу були спричинені в 2021 році.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В матеріалах справи міститься рапорт інспектора Денисюка В., пояснення ОСОБА_2 в яких вона вказує, що саме автомобіль марки «КІА» р.н. НОМЕР_1 вчинив ДТП та поїхав з місця пригоди, пояснення ОСОБА_1 в яких останній зазначає про те, що не причетний до вказаної ДТП,протокол огляду т.з. на якому зафіксовані пошкодження автомобіля марки «КІА» р.н. НОМЕР_1 .

Суду не були надані будь-які інші належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 15.05.2023 року о 11 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем марки «КІА» р.н. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Ауді» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п.п. 2.10, 13.1 ПДР, після чого зник з місця ДТП, чим порушив п. 13.3, 2.10.а,д) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на встановлені під час розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, суд приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП, а тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 283, 284 КУпАП, суд,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, закрити із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Суддя М.Ф. Сенько