ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/905/23

Провадження № 3/568/524/23

01 вересня 2023 р. м. Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О., розглянувши адміністративну справу, матеріали якої надійшли від відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 вид. 5627 від 21.03.2019 р., РНКОПП НОМЕР_2 ,

за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені)

встановив:

19.06.2023 р. 21 год. 42 хв. на автодорозі Т 0302 202 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VIPER Z350QT» д.н.з НОМЕР_3 при цьому не мав права керувати транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року 14.01.2023 р. постановою Серії БАБ №302475 гр. ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Крім того, 19.06.2023 р. 21 год. 42 хв. на автодорозі Т 0302 202 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VIPER Z350QT» д.н.з НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Драгер 6820», що підтверджується тестом №1155 від 19.06.2023 р. Результат огляду становить 1,58 % проміле, чим повторно протягом року вчинив правопорушення, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 01 вересня 2023 р. справи №568/905/23 (провадження по справі №3/568/524/23), №568/906/23 (провадження по справі №3/568/525/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднанні в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру справи №568/905/23 (провадження по справі №3/568/524/23).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою визнав, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив обставини викладенні в протоколах про адміністративне правопорушення. Вказав, що не маючи посвідчення водія сів повторно за кермо транспортного засобу. Окрім того ще й на передодні вживав спиртні напої. Просив суворо не карати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Відповідно до диспозиції з ч.5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, або керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами - вчинене повторно протягом року.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в повторному керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також повторній передачі керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і повторному ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно з п. 3 розділу I "Загальні положення" Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Крім визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП його вина доведена протоколами про адміністративне правопорушення серія ААД №172940, серія ААД №172984 від 19.06.2023 р. (а.с.2, 11; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19.06.2023 р. згідно якого ОСОБА_1 з результатами огляду згідний (а.с.14); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.06.2023 р. (а.с.15); DVD диском (а.с.7, 21); та іншими дослідженими судом доказами.

Щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Драгер 6820» №ARLK 0044, тест №1155 швидкість реакції, результатів тестування на алкоголь, встановлено, що 19.06.2023 року о 23 год. 16 хв. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, з результатом огляду 1,58 % проміле. (а.с13)

01.06.2023року Демидівським районним судом винесено постанову суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.7 ст.121, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн без позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу. Постанова не виконана. (а.с.16-17)

Відповідно дост.28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 адміністративне стягнення, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

З зазначених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.1А Правил дорожнього руху України, а саме: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. А також п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, яким забороняється керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія. Згідно довідки відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області Новосад В.С. не отримав посвідчення водія. (а.с.3)

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протоколи, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст.28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 адміністративне стягнення, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

В протоколах про адміністративне правопорушення серія ААД №172940, серія ААД №172984 від 19.06.2023 р. зазначено, що транспортний засіб «VIPER Z350QT» д.н.з НОМЕР_3 яким керував ОСОБА_1 належить ОСОБА_2 . Враховуючи, що вказаний транспортний засіб ОСОБА_1 не належить, відсутні правові підстави для застосування до нього додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Щодо визначення покарання ОСОБА_1 за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП суд враховує, що положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 є щире каяття у вчиненому. Обставин, які обтяжують його відповідальність, суд не встановив.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне призначити адміністративне стягнення з врахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст. 24, 34, 35, 36, 126, 130, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.О. Троцюк