Справа № 752/9122/23
Провадження №: 3/752/4267/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13 січня 2023 року о 22 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві на пр. Академіка Глушкова, на вимогу поліцейського відмовилася від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Повідомила, що не керувала транспортним засобом, за кермом перебував водій з послуги «Драйвер», який під час керування потрапив у ДТП, після чого вийшов з автомобіля і втік. Вказала, що вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовилася, оскільки не керувала автомобілем.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сливченко Ю.В. просила закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказала, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом. Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено фактів порушення водієм ПДР, які були би підставою для зупинки транспортного засобу. На думку захисника, поведінка працівників поліції носила провокаційний характер, на місці зупинки не було газоаналізатора «Драгер», події відбувались в комендантську годину, при мінусовій температурі повітря, що негативно позначилось на психологічному стані ОСОБА_1 . В матеріалах справи відсутні докази за результатами обстеження на газоаналізаторі «Драгер», докази вручення направлення ОСОБА_1 на освідування у медичному закладі, працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 прав, а також наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Відмовляючись від проходження огляду, ОСОБА_1 діяла у стані крайньої необхідності для усунення більш негативних наслідків у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності за порушення комендантської години. Відеозапис з камер поліцейських не є безперервним, на думку захисника, містить втручання сторонніх осіб, а тому не може бути належним та допустимим доказом.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 13 січня 2023 року він разом з компанією та ОСОБА_1 відпочивали в одному із закладів. По завершенню замовили послугу «тверезий водій». Приїхало два водія, з одним із яких на пасажирському сидінні поїхала ОСОБА_1 . Про обставини складання протоколу за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 він дізнався зі злів останньої.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 13 січня 2023 року він разом з компанією та ОСОБА_1 відпочивали в одному із закладів. Ближче до комендантської години ОСОБА_1 викликала собі «тверезого водія» та поїхала з ним на власному автомобілі.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

В судовому засіданні досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 442306 від 13.01.2023, відповідно до якого водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, не чітка мова, запах алкоголю з порожнини рота, на вимогу поліцейського відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копію постанови від 13.01.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського на підтвердження зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому суд розцінює їх як намагання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності.

Так, за результатами перегляду судом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що поліцейські прибули на місце події на виклик про ДТП. Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 остання не заперечувала, що саме вона керувала автомобілем, потрапила в ДТП, при цьому, не повідомляла, що за кермом міг бути хтось інший. На вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 свідомо відмовилась, оскільки не заперечувала, що вживала алкоголь.

Факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а не іншою особою, на камеру також підтвердили свідки, які перебували на місці події, підстав недовіряти яким у суду немає.

Відеозапис, який міститься в матеріалах справи, носить безперервний характер, підстав вважати його недопустимим доказом суд не вбачає.

Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні про те, що ОСОБА_1 користувалась послугами драйвера, не спростовують встановлених судом фактичних обставин справи, оскільки вказані свідки не перебували безпосередньо на місці події.

Доводи сторони захисту про те, що процесуальні дії, пов`язані зі складанням матеріалів про адміністративне правопорушення, поліцейськими проводились незадовго до початку комендантської години, не є підставою для відмови водія, який керує транспортним засобом, від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння та не свідчить про відсутність у діях такого водія порушення вимог п. 2.5 ПДР.

Інші доводи сторони захисту, зазначені у клопотанні, не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не можуть бути підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про закриття провадження у справі.

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю.Ф. Токман