Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/343/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2023 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_1 ,

визнано виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. 00 коп., а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.,

за участю:

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 03.07.2023 року о 19 год. 44 хв., рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Л. Українки, 64, керував транспортним засобом «Opel Kadett», державний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду та огляду за допомогою спецтехзасобів на визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову відносно нього та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у відповідності п.1 ч.1 ст. 247 КУпАІІ.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на його думку вказане судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права

Зазначає, що у постанові судом хибно зазначено, що нібито він визнав свою провину у скоєному адміністративному правопорушенні, при цьому, зауважує, що ним 19.07.2023 через канцелярію Кіровського районного суду м. Кіровограда було подано клопотання про визнання протоколу незаконним та закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Також звертає увагу, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

З цих підстав вважає, що суддею районного суду зроблені хибні висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи тому заслухавши пояснення та доводи учасників судового провадження неповно дослідивши матеріали страви та оцінивши всі докази по справі суд прийняв передчасне та незаконне рішення.

Апелянт вважає, що окрім протоколу, інкриміноване йому адміністративне правопорушення не підтверджено жодними та допустимими доказами. Відтак його вина у тому, що він відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, як особа, що здійснювала керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не встановлена та не доведена

Також зазначає, що районним судом не було взято до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення не було вручено йому, як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В наданих суду матеріалах справи відсутні дані, що він відмовився від огляду в закладі охорони здоров`я у разі його незгоди на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами. В порушення вимоги. 6 розділу IX Інструкції, протокол про адміністративне правопорушення не містить опису дій водія щодо ухилення від огляду.

Також відсутні докази надання, вручення йому направлення на медичний огляд. Це свідчить про неналежнісгь доказу можливого обстеження та встановлення стану наявності або відсутності алкогольного/наркотичного сп`яніння особи, що притятується до відповідальності, яким він не міг скористатися та одержати на руки.

Крім того, ОСОБА_1 повідомляє, що на даний час в провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває адміністративна справа №404/5814/23, що підтверджує факт безпідставності зупинки транспортного засобу, а тому вимогу щодо проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння є також безпідставною та протиправною.

З наведених вище підстав апелянт вважає, що наявні у справі докази не підтверджують факт порушення ним вимог п. 2.5ПДР України та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

До початку апеляційного розгляду, ОСОБА_1 подав клопотання про зупинення провадження по справі у зв`язку з тим, що він звернувся із адміністративним позовом до Кіровського районного суду м. Кіровограда з метою оскарження неправомірних дій інспектора УПП в Кіровоградській області та скасування постанови від 07.07.2023 відносно нього за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі було вікрито, призначено справу до розгляду, а тому ОСОБА_1 вважає, що дана справа підлягає зупиненню до вирішення його позову Кіровськи районним судом м. Кіровограда.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 у підтримку своїх вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Дослідивши клопотання ОСОБА_1 про зупинку провадження у справі до прийннятя рішення за його позовом, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порядок зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення, врегульований положеннями ст. 277 КУпАП, які передбачають зупинення строків розгляду справ тільки у справах про адміністративне корупційне правопорушення. Зокрема, строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Таким чином, зважаючи на відсутність процесуально-визначених КУпАП підстав для зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд відмовляє у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у даній справі.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст. 130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 03.07.2023 року о 19 год. 44 хв., рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Л. Українки, 64, керував транспортним засобом «Opel Kadett», державний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду та огляду за допомогою спецтехзасобів на визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

За таких обставин районний суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується доказами у справі, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 036827 від 03.07.2023 року (а.с.1);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів (а.с.4);

довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.5);

відеозаписом, який міститься на диску, долученого до протоколу), на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції ОСОБА_1 а саме: (запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук), в розумінні розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди особи з результатом або відмови від такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він був зупинений працівниками поліції незаконно та безпідставно є надуманими, оскільки з відеозапису убачається, що транспортний засіб «Opel Kadett», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 змінював напрямок руху без увімкнення покажчика повороту, що і було підставою для зупинки вказаного транспортного засобу.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються, як такі, що спрямовані на уникнення ним він адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Амеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що відсутні докази керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки він притягнутий до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження такого огляду.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, постанова судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постановуКіровського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко