Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Геруса Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Гощанського районного суду Рівненської області від 17 липня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 17 липня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і щодо нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

З постанови суду слідує, що 05 березня 2023 року о 17 год. 58 хв. ОСОБА_1 на вул. Незалежності, 100 в смт. Гоща в порушення п.2.9-А Правил дорожнього руху керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився у закладі охорони здоров`я, що підтверджується висновком № 232 від 06 березня 2023 року.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити. Вказує, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього повністю сфабрикована працівниками поліції. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення мав бути складеним не пізніше 17 год. 00 хв. 07 березня 2023 року, однак в порушення вимог ч.1 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - серія ААБ №313844 відносно ОСОБА_1 було складено 29 березня 2023 року, тобто через 23 доби після нібито виявленого правопорушення, а тому він не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та захисника Геруса Б.І. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, всупереч вказаних вимог закону, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи та дійшов невірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_1 у вчинені зазначеного правопорушення, суддя місцевого суду послався на протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд з метою визначення стану сп`яніння, запис відеофіксації та інші матеріали справи.

Разом з тим, у ході апеляційного розгляду встановлено, що відомості, зазначені у матеріалах справи, не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджується з доданими до неї матеріалами.

Так, доводи ОСОБА_1 щодо дати складення протоколу про адміністративне правопорушення є слушними, оскільки згідно з ч.2 ст.254 КупАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте даний протокол серії ААБ №313844 був складений 29 березня 2023 року, тобто через 23 доби після виявленого правопорушення. В оскаржуваній постанові суд зазначив, що висновок був складений лікарем КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР ОСОБА_2 06 березня 2023 року та після його отримання 29 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 313844. Однак обґрунтування причини, у зв`язку з якою протокол був отриманий 29.03.23 року, не наведено. Апеляційний суд вважає, що працівники поліції в разі направлення особи на огляд на визначення стану сп`яніння, зобов`язані цікавитися результатами такого огляду та повинні були в межах встановленого ст.254 КУпАП отримати висновок лікаря та скласти протокол.

Також, в матеріалах справи наявні два висновки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, згідно яких у висновку від 05.03.2023 року ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а.с.3), а у висновку від 29.03.2023 року - ознак сп`яніння не виявлено. Суд апеляційної інстанції не знайшов вмотивованих підстав для направлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на повторний огляд на стан сп`яніння, а також чому працівники поліції врахували висновок, який підтвердив стан наркотичного сп`яніння та не взяли до уваги інший.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак доказів, які б свідчили про виконання працівниками поліції даної норми, тобто зобов`язання про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, в матеріалах справи відсутнє.

Апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. Однак в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не зазначено жодної із ознак наркотичного сп`яніння, які були виявлені інспекторами.

Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення.

Суддя першої інстанції у своїй постанові посилається як на доказ на відеоматеріали, згідно яких ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Однак, із переглянутих судом апеляційної інстанції відеоматеріалів встановити, що останній керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння встановити неможливо. Докази на які посилається суд першої інстанції є безпідставними, недоведеними, оскільки ґрунтуються на припущеннях.

З огляду на наявні істотні порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та складанні за його результатами протоколу про адміністративне правопорушення, суд визнає вказаний протокол та додані до нього матеріали недопустимими доказами як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

За таких обставин вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Таким чином, місцевим судом були порушені принципи всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, не досліджено всіх фактичних обставин справи, що призвело до хибного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.6ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Гощанського районного суду Рівненської області від 17 липня 2023 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович