ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 317/3099/23

Провадження № 3/317/1335/2023

24 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Каряка Д.О., при секретарі Кульбашної А.Ю., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Фельського С.Л.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2023 року о 22 год. 05 хв. в Запорізькій області, Запорізькому районі, автомобільна дорога Н-08, 513 км водій ОСОБА_1 керував тз ВАЗ 210930-20 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти протоколу не заперечував та пояснив, що зранку 27.05.2023 він поїхав до м. Оріхів перекривати дах в будинку матері, який постраждав від обстрілів. Разом з ним поїхав ОСОБА_2 , який йому допомагав та приблизно о 18.00 годині уїхав до м. Запоріжжя, а він о 20.00 годині випив пива, та ліг спати. Приблизно о 21.00 годині почався обстріл, так як його життю загрожувала реальна небезпека, яку не можна відвернути іншим чином ніж залишити територію м. Оріхів, він сів за кермо та поїхав до м. Запоріжжя, де на 513 км врізався в плиту огородження блокпосту. Потім працівники поліції викликали швидку допомогу та запропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився. Після чого на нього було складено три адміністративні матеріали за ст.ст. 124, 139, 130 КУпАП. Вважає, що він діяв у стані крайньої необхідності, так як його життю загрожувала реальна небезпека.

Представник особи - адвокат Фельський С.Л. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, про що також подав письмове клопотання про закриття справи (а.с.21-24).

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 27.05.2023 він разом з ОСОБА_1 їздили до м. Оріхів ремонтувати дах будинку. Приблизно о 18.00 годині він поїхав до м. Запоріжжя, а ОСОБА_1 залишився.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він є поліцейським 27.05.2023 чергував на в`їзді до м. Оріхів на блокпосту та бачив ОСОБА_1 який зранку заїжджав до м. Оріхів, а у вечорі виїжджав з м. Оріхів, так як були сильні обстріли.

Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 3 розділу І вказаної Інструкції № 1452/735 зазначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 2. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. 3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 4. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. 5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, у т.ч. долучений до матеріалів справи лазерний диск із відеозаписом з відео реєстраторів поліцейських, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення повністю доказана та знайшла своє підтвердження доказами, дослідженими під час судового розгляду даної справи, а саме:

Відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 389616 від 27.05.2023 року, 27.05.2023 року о 22 год. 05 хв. в Запорізькій області, Запорізькому районі, автомобільна дорога Н-08, 513 км водій ОСОБА_1 керував тз ВАЗ 210930-20 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.3).

Даний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Окрім того, згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння поліцейським у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, та зазначено, що огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера та в медичному закладі відмовився (а.с.7-8).

При цьому, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису (а.с.12) встановлено, що ОСОБА_1 здійснив наїзд на інженерну споруду блок-поста і на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку через виниклі обґрунтовані підозри, що він перебуває у такому стані, останній відмовився від проходження огляду як на місці події за допомогою алкотестера, так і в медичному закладі.

Факт керування автомобілем ВАЗ 210930-20 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що після ДТП саме ОСОБА_1 знаходиться сам в автомобілі та не може самостійно з нього вибратись. У судовому засіданні також факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечується. Крім того, відеофіксація також містить відомості про складення протоколів відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 139 КУпАП (а.с.4-5).

Жодних зауважень до протоколу ОСОБА_1 не зазначено. Про наявність обставин крайньої необхідності, працівникам поліції не повідомляв, про що свідчить відповідна відеофіксація.

З зазначеного відео також вбачається, що ОСОБА_1 після слів поліцейського про наявність підозри, що останній перебуває у стані сп`яніння, пояснив: «Що вживав алкоголь» «…відмовляюся від огляду».

Застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію». Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом. Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисту про дії ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності перевірені судом і встановлено таке.

Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Той факт, що ОСОБА_1 виїхав з м. Оріхів в зв`язку з сильними обстрілами та за 20 км від м. Оріхів здійснив наїзд на інженерну споруду блок-поста, не виключає винуватість останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ці обставини не позбавляли ОСОБА_1 обов`язку, як водія транспортного засобу, виконати вимоги п.2.5 ПДР України, тим паче, проведення огляду за допомогою алкотестера складає декілька хвилин, однак від проходження огляду на місці ДТП ОСОБА_1 відмовився. Наведені ОСОБА_1 обставини не є підставою для визнання дій такими, що вчиненні в стані крайньої необхідності, як то передбачено ст.18 КУпАП.

В даному випадку, така позиція сторони захисту про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності не узгоджується з встановленими фактичними обставинами справи та судом не встановлено даних, які б свідчили про існування на блокпосту такої загрози, яка б викликала необхідність у ОСОБА_1 відмовлятися від проходження ним огляду на стан сп`яніння та порушувати вимоги п.2.5 ПДР України. Тим більше, з відеозапису вбачається, що обстрілів блокпосту на якому ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, не було.

При цьому, з відеозапису, долученого працівниками поліції до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на місці події не зазначив, що діє у стані крайньої необхідності, як і не зазначив причин відмови від проходження огляду.

Суд враховує, що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у тому числі і на місці події була пов`язана з усуненням небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода та з його дій жодної небезпеки у момент події не вбачається.

Вказані пояснення суд розцінює як спосіб захисту та намагання ухилитися від встановленої законом відповідальності.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст. 23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

У ч. 2 ст. 33 КУАП зазначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Тобто, санкція ч. 1 ст. 130 КУАП є санкцією за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а ч. 2 ст. 33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому долучені медичні довідки та свідоцтво про народження (а.с.30-32), судом не враховуються.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню зазначеною особою нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. В матеріалах справи є відомості про те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 05.04.2023.

Згідно зіст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 38, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 287, 289 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (Одержувач коштів: ГУК у Зап. обл/Запорізька обл/21081300, код отримувача: 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA 0008001, код класифікації доходів бюджету 21081300, найменування: «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

У разі несплати добровільно суми штрафу в строк 15 діб з дати набрання чинності постановою, штраф стягується в двократному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя Д.О. Каряка