Справа № 477/1888/23
Провадження № 3/477/1092/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 рокум. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А. А.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за місцем проживання в АДРЕСА_1 ,

за частиною третьою статті 126 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу, 01 липня 2023 року о 17:10 годині, водій ОСОБА_1 в Миколаївській області, Вітовський район, на автодорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» 159 км. керував транспортним засобом автомобілем марки Mercedes Benz Atego 1223, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, постановою ВП № 59898341 від 30.04.2021 року.

В судовому засідання ОСОБА_1 надав письмові пояснення відповідно до яких повідомив суд про те, що працює неофіційно водієм в БО «МК Фаукндейшн» та 01.07.2023 року на автомобілі Mercedes Benz Atego 1223, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 доставляв вантаж до м. Херсону та на блок посту був зупинений працівниками поліції, які під час перевірки документів повідомили, що державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, також зазначив про те, що йому не було відомо про наявність постанови ДВС від 30.04.2021 року.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до наступного.

Згідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративним правопорушенням, відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП, є керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.ст. 9, 10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, долученого до матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 заперечував, що у нього є борг зі сплати аліментів та зазначав працівнику поліції про те, що він не був обізнаний про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами встановленого державним виконавцем.

Дані про обізнаність особи, щодо встановленого державним виконавцем тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, матеріали адміністративної справи не містять.

Указані вище недоліки не дають суду можливості встановити обставини, передбачені статтею 280 КУпАП, зокрема щодо того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже, сам по собі протокол не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки він містить опис обставин, які поліцейський вважав встановленими на час його складення. Вказаний протокол може підтверджувати вину порушника лише в сукупності з іншими матеріалами справи, перелік який визначено у статті 251 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно статті 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до частини третьої статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За недоведеності умислу, як необхідної складової складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП України.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, в тому числі, вирішення питання про вилучені речі і документи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 , вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 04.12.1999 року.

Керуючись статтями 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, через відсутність події і складу цього адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 04.12.1999 року на його ім`я.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. А. Саукова