Номер справи 220/929/23
Номер провадження 3/220/453/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, старший солдат старший навідник військової частини НОМЕР_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

08.07.2023 року о 11:00 годин, поблизу населеного пункту смт. Велика Новосілка Донецької області, в районі розташування підрозділу будучи військовослужбовцем ЗСУ, старший солдат ОСОБА_1 , вживав наркотичну речовину (амфітамін) під час дії воєнного стану, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судове засідання особа яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, через представника військової частини НОМЕР_3 , на якого покладались обов`язки повідомлення особи, та за допомогою смс повідомлення на контактний номер телефону. Надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, з вчиненим ним військово-адміністративним правопорушенням повністю згоден та готовий понести покарання у вигляді штрафу (у тому числі максимального), або утримання на гауптвахті (терміном від 10 до 15 діб.Його права передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення йому роз`яснені, а також доведені вимоги ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Від послуг адвоката (захисника), відмовляється.

Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки він належно повідомлений про розгляд справи. Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 172-20 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, судом фактично встановлено.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01.11.1950р., рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 254 КУпАП найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Так, протоколом про військове адміністративне правопорушення серії А3316 № 29, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП від 15.07.2023 р встановлено фактичні обставини правопорушення, скоєного ОСОБА_1 .

Оцінюючи наданий доказ, суд вважає його належним та допустимим, оскільки він складений уповноваженою особою - заступником командираз морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_2 , що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2023 року № 207. Його зміст відповідає вимогами ст. 256 КпАП України, вказаний протокол містить підписи особи яка його склала. Містить підпис особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та підпис про роз`яснення йому прав за ст. 63 Конституції, та ст. 268 КУпАП, також підпис про отримання копії примірника протоколу.

Як вбачається з результату тесту на виявлення наркотичних речовин в сечі, аналіз № 61, від 08.07.2023 р., відносно ОСОБА_1 , за результатом аналізу проба позитивна на Амфетамін (АМР), Бензодіазепіни (BZD), та Барбітурати (BAR).

Оцінюючи вказаний доказ з врахуванням наведенного вище, суд вважає, що він також є належним та допустимим, та з вказаного можна зробити висновок, що ОСОБА_1 08.07.2023 р. о 11:00 год. дійсно вжив наркотичну речовину амфетамін, що і було підтверджено відповідним аналізом.

Факт вчинення правопорушення підтверджується також поясненнями свідка ОСОБА_4 , доданими до матеріалів справи на окремому аркуші, згідно яких він зазначив що, проходить військову службу, та 08.07.2023 року перебуваючи на вогневій позиції поблизу населеного пункту Велика Новосілка Донецької області, відчуваючи втому, близько 11:00 годині підійшов до старшого солдата ОСОБА_1 , і попросив його накоголотити з водою наркотичну речовину, амфітамін «фен», після чого вони випили по декілька ковтків тієї суміші та продовжили працювати. Ця наркотична речовина їх взбадьорила та надала сил для подальшої праці.

Також, в матеріалах справи містяться пояснення свідка ОСОБА_5 , доданими до матеріалів справи на окремому аркуші, згідно яких він зазначив що, проходить військову службу, та 08.07.2023 року перебуваючи на вогневій позиції поблизу населеного пункту Велика Новосілка Донецької області, та вживав наркотичну речовину амфітамін «фен», який йому надав старший солдат ОСОБА_1 , що він вважає і було показано на результатах тесту. З наведеного суд приходить до висновку, що пояснення свідка ОСОБА_5 не можуть бути доказом на підтвердження факту вчинення правопорушення ОСОБА_1 , оскільки він зазначив що ОСОБА_1 лише надав йому для вживання наркотичну речовину, та не був свідком саме факту вживання ОСОБА_1 наркотичної речовини.

Статус ОСОБА_1 , як військовослужбовця, підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 від 26.05.2007 року.

Ст. 172-20 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення, по-перше, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, по-друге, за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-третє, за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-четверте, за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідальність за ч. 3 цієї статті настає за умови вчинення цих дій, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Стаття 1 Закону України «Про оборону України» розкриває поняття терміну «особливий період», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 17.03.2014 року і по теперішній час на території України діють умови особливого періоду.

Стаття 1 Закону України «Про оборону України» розкриває поняття терміну «особливий період», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності дають достатньо підстав для висновку суду, що військовослужбовець ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем вжив наркотичний засіб на території військової частини, що само по собі являє склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП України. Оскільки такі дії ним було вчинено в умовах особливого періоду, його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 173-20 КУпАП України.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем вжив наркотичний засіб на території військової частини, в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-20 КУпАП України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, відомостей про утримання ОСОБА_1 неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб не надано.

Таким чином, враховуючи особу ОСОБА_1 , враховуючи ступінь його вини у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також враховуючи обставини що пом`якшують відповідальність, якими є щире каяття у вчиненні адміністративного правопорушення, скоєння адміністративного правопорушення вперше, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у вигляді штрафу, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, ч. 3 ст. 172-20 КпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на розрахунковий рахунок UA0005662, код класифікації доходів бюджету-21081100,МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, отримувач коштів Донецьке ГУК/Великоновос. СТГ/21081100, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ)-02895834.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави на розрахунковий рахунок - UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) -02895834, судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: О.А. Дурач