ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/11454/23

3/522/7841/23

29 серпня 2023 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ФОП « ОСОБА_1 », проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серіїВАБ №930945 від 29.05.2023р., 29 травня 2023 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 у приміщенні магазину ФОП « ОСОБА_1 » по АДРЕСА_2 здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.156 КУпАП.

ОСОБА_1 , яка була повідомлена про час та місце розгляду справи до суду не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила. Клопотань про відкладення слухання по справі до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Так, 30 травня 2023 року Вищою радою правосуддя прийнято рішення № 566/0/15-23,яким утому числі змінено з 1 червня 2023 року територіальну підсудність судових справ Білозерського районного суду Херсонської області, Херсонському міському суду Херсонської області, Бериславського районного суду Херсонської області, Високопільського районного суду Херсонської області Великоолександрівському районному суду Херсонської області та датою початку процесуальної діяльності Херсонського міського суду Херсонської області, Великоолександрівського районного суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року.

Крім того, Приморському районному суду міста Одеси вирішено продовжити розгляд справ, які надійшли до 11 червня 2023 року включно на розгляд у порядку, визначеному частиною сьомою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), рішень Вищої ради правосуддя від 31 січня 2023 року № 10/0/15-23, від 28 лютого 2023 року № 161/0/15-23, від 30 березня 2023 року № 282/0/15-23, від 27 квітня 2023 року № 450/0/15-23.

Разом із цим, згідно акту, складеному 30.06.2023 року, в червні засобами поштового зв`язку надійшли справи про адміністративні правопорушення, які були направлені до суду з ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області 30.05.2023 року та 31.05.2023 року, однак через велику завантаженість роботи канцелярії були зареєстровані в період з 08.06.2023 оку по 21.06.2023 року. Надходження справи про адміністративне правопорушення до Приморського районного суду м. Одеси до 11.06.2023 року підтверджується також відстеженням трекінгу АТ «Укрпошта» 956.

Таким чином, під час підготовки справи до судового розгляду встановлено, що вона надійшла до суду до 11.06.2023 року, однак через велику завантаженість канцелярією суду була зареєстрована лише 16.06.2023 року, що дає підстави вважати що розгляд цієї справи, з огляду на її фактичне надходження до суду до 11.06.2023 року, належить до компетенції Приморського районного суду м. Одеси.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Так, відповідно до диспозиції ч.1 ст. 156 КУпАП адміністративна відповідальність настає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, матеріали справи не містять будь-яких фактичних даних, які б надавали можливість суду зробити висновок про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому слід зробити висновок про те, що в них відсутні належні та достатні докази які б підтверджували факт торгівлі ОСОБА_1 тютюновими виробами без марок акцизного податку.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)». Таким чином,суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, належних та достатніх доказів, того, що ОСОБА_1 торгувала тютюновими виробами без марок акцизного податку, суду надано не було. Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАп, є недоведеною.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП не підтверджено належними та достатніми доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя К.О.Лагода