Справа № 339/301/23 225
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2023 року м. Болехів Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина
за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
якому роз"яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-
З протоколу про адміністративне правопорушення від 08 липня 2023 року ВАВ №785943 вбачається, що ОСОБА_1 08 липня 2023 року близько 14 год. по АДРЕСА_1 в магазині здійснював продаж алкогольних напоїв без ліцензії на продаж алкогольних напоїв, чим вчинив порушення за ч.1 ст. 164 КУпАП.
ОСОБА_1 вину не визнав, надав письмові пояснення, в яких зазначив про те, що 08 липня 2023 року перебував у магазині, який належить батьку дружини ОСОБА_2 . Магазин не працював, був зачинений, а він здійснював ремонтні роботи в приміщеннні, ОСОБА_2 не було. Близько 14 год в магазин постукали 2 працівники поліції, яким відчинив двері, і вони повідомили, що будуть проводити перевірку, оглянули магазин та запитали чи є алкогольні напої та чи він їх продає, у підсобному приміщенні магазину було тільки пиво. Так як він відношення до магазину не має, то повідомив, що не здійснює продаж жодної продукції.
Працівник поліції не звернув уваги на його пояснення та вилучив пиво і повідомив, що складає протокол за ч.1 ст. 164 КУпАП за продаж пива без ліцензії.
В матеріалах справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, інших доказів, які б вказували саме на здійснення ним роздрібної торгівлі алкогольними напоями не міститься.
Окрім того, він не здійснює підприємницьку діяльність і не є суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки в ньому підприємницьку діяльність здійснює ОСОБА_2 , як приватний підприємець, на підтвердження чого надав виписку з ЄДРЮФО. Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши всі зібрані по справі докази, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
З матеріалів справи вбачається, що доказами вини вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за ч.1 ст.164 КУпАП є протокол про вчинене адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції.
Так, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення від 08 липня 2023 року ВАВ №785943 ОСОБА_1 08 липня 2023 року близько 14 год по вул. І.Франка в с.Поляниця в магазині здійснював продаж алкогольних напоїв без ліцензії на продаж алкогольних напоїв, чим вчинив порушення за ч.1 ст. 164 КУпАП.
Частина 1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Отже, норма ч.1 ст.164 КУпАП є бланкетною та відсилає до спеціального законодавства.
Однак, розкриваючи склад адміністративного правопорушення, в протоколі не вказано нормативний акт - закон (назву, статтю, пункт, абзац), вимоги якого було порушено ОСОБА_1 та не приведено описову частину протоколу у відповідність до положень даного нормативного акту.
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є зокрема у даному випадку, суб`єкт господарювання, який проводить господарську діяльність без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.
Відповідно до ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
З матеріалів, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 не зареєстрований як підприємець і не є суб`єктом, який здійснює господарську діяльність у магазині по АДРЕСА_1 .
З виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 вбачається, що суб`єктом господарювання за адресою місця торгівлі: по АДРЕСА_1 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є ФОП ОСОБА_2 .
Таким чином, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено вид та кількість алкогольних напоїв, які було реалізовано, кому такі напої були реалізовані та по якій ціні.
Відповідно, у протоколі не зазначені свідки правопорушення, зокрема особи, яким було здійснено реалізацію алкогольних напоїв та не відібрано віж них відповідних пояснень.
Також, в матеріалах справи відсутній протокол огляду та акт вилучення предметів торгівлі з зазначенням місця зберігання вилучених речей, не вказано суму виручки від продажу предметів торгівлі, хоча санкцією ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачено конфіскація виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився надати будь-які пояснення, про що зазначено в протоколі, то працівник поліції повинен був зібрати належні докази на підтверження його винуватості та обставин, викладених в протоколі.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Разом з тим, єдиним доказом у справі є рапорт працівника поліції (а.с.2), який є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і відтак, не є належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненому.
Слід звернути увагу на те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, якими можуть бути носії фото-відео фіксації правопорушення, пояснення свідків, грошові кошти тощо.
Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення, не викладено суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а також відсутні докази на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 продажу алкогольних напоїв без ліцензії.
Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.
Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки належних, допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не надано суду, який не уповноважений збирати докази на підтвердження його вини, тому на підставі положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного та керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.