ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1578/23 Справа № 199/3692/23 Суддя у 1-й інстанції - ЩЕРБИНА-ПОЧТОВИК І. В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу, з доповненнями захисника Павленко Олени Георгіївни, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого доцентом у ДНУ ім. Олеся Гончара, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 червня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

У постанові суду зазначено, що 21.04.2023 року о 19:41 годині в місті Дніпрі по вул. Білостоцького 2А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Rouge» державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Alcotest ARHK -0573», Результат 2.31‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2023 року та просить прийняти нову, якою закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.

В обґрунтування зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено і підписано заступником командира роти 1 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області капітаном поліції Терещенко Р.В., а також ним підписано і акт огляду на стан алкогольного сп`яніння. Натомість, сам акт огляду складено не ОСОБА_2 , а іншим працівником поліції, оскільки зміст акту і посада особи, яка склала вказаний акт написані різними почерками, а чек на використання спеціального приладу Драгеру 6820 взагалі складено та підписано інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Власенко Є. При цьому, з долученого до матеріалів справи відеозапису не вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з використанням приладу Драгери проводив капітан поліції Терещенко Р.В., оскільки його взагалі не було на місці ДТП, яка сталася за участю водія ОСОБА_1 , що у свою чергу свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду були складені неуповноваженою особою.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що доданий до протоколу відеозапис не відображає процес складання працівниками поліції саме протоколу серії ААД № 263726 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та зі змісту відеозапису неможливо дійти обґрунтованого висновку про законність проведення процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки, як свідчать матеріали справи, права, передбачені ст. 268 КУпАП йому роз`яснені не були.

Також вказує, що всупереч вимог ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, і хоча він не погодився з результатами його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте не був доставлений до закладу охорони здоров`я.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що огляд ОСОБА_1 проводився в установленому законом порядку не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи відсутній будь-який відеодоказ того, що у нього було зафіксовано порушення мови, виражене тремтіння пальців рук та інші ознаки алкогольного сп`яніння. Тобто, поліцейські взагалі не проводили зовнішній вигляд ОСОБА_1 , а просто скористались тим, що він не розбирається у всьому процесі, що, на переконання сторони захисту, свідчить про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння взагалі не проводився, а результати Драгеру були сфальсифіковані. Крім того, відеозаписом підтверджується, що у ОСОБА_1 спостерігається загальна злагодженість координації рухів рук, голови, пересування, його мовлення розбірливе, чітке та він об`єктивно сприймав реальність, події та обставин.

Також апелянт зазначає, що працівниками патрульної поліції, всупереч приписів ст.266 КУпАП, не було проведено безперервну відеозйомку перебігу подій та на камеру не зафіксовано результати Драгеру, оскільки поліцейський абияк наводив відеокамеру на Драгер, відводив камеру у бік, а потім взагалі закрив результати Драгеру своїм смартфоном, при цьому навіть не озвучив кількість проміле. Більше того, відеозапис не є неперервним, як того вимагають положення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, на ньому не зафіксовано факт складання протоколу та надання його копії ОСОБА_1 , що свідчить про те, що воно містить ознаки втручання та видалення.

Водночас, звертає увагу, що поліцейський перед продуттям Драгеру ОСОБА_1 зробив пробний тест без залучення останнього, а лише потім надав йому прилад, тим самим грубо порушив Наказ МВС України від 09.11.2015 року №1452/735 Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі -Інструкція), згідно якого тільки після вставлення мундштука у прилад знімається захисна упаковка та проводиться визначення стану сп`яніння.

Крім того, вказує, що всупереч вимог пунктів 8,10,12 Розділу 2 Інструкції поліцейськими не було складено акт огляду на стан сп`яніння у двох примірниках, один з яких мав бути вручений ОСОБА_1 , а також не було виписано направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Разом з цим, захисник наголошує, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.05.2023 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. При цьому, у вказаній постанові не міститься жодних посилань або підтверджень того, що ОСОБА_1 у момент ДТП знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Павленко О.Г. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи на 08.45 год. 21 серпня 2023 року, про причини своєї неявки захисник суд не повідомив. Натомість від ОСОБА_1 в чергове надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його хворобою після відрядження.

Щодо можливості апеляційного розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника - адвоката Павленко О.Г., апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2023 Дніпровського апеляційного суду було визначено головуючим для розгляду даної справи суддю Руденка В.В. (а.с.90).

В судове засідання апеляційної інстанції, яке було призначено на 08.45 год. 10 серпня 2023 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Павленко О.Г., не з`явилися. Захисник про причини своєї неявки суд не повідомив, а ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення судового розгляду на іншу дату у зв`язку з відрядженням (а.с.93).

З цього приводу апеляційний розгляд справи було відкладено на 08.45 год. 21 серпня 2023 року (а.с.94), про що усі учасники процесу були належним чином повідомлені (а.с.96,97). Водночас ОСОБА_1 було зобов`язано надати апеляційному суду документи на підтвердження причини його неявки у судове засідання на 10 серпня 2023 року та попереджено сторону захисту в цілому про наслідки повторної неявки до суду.

Натомість, у судове засідання, призначене на 21 серпня 2023 року, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Павленко О.Г., повторно, не з`явилися, про причини своєї неявки захисник апеляційний суд не повідомив. Натомість ОСОБА_1 знову подав клопотань про відкладення розгляду справи через свою хворобу після відрядження, без надання суду підтверджуючих документів.

Отже, на переконання апеляційного суду, зазначені обставини свідчать про зловживання учасниками процесу своїми процесуальними правами та намаганням навмисного затягування апеляційного розгляду справи. Такої ж процесуальної поведінки сторона захисту дотримувалася і під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій, про що свідчать матеріали справи (а.с.10, 16, 58).

В контексті ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» зробив висновок про те, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

В своїх рішеннях, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі "Шульга проти України", пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010).

При цьому Суд зазначав, що неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Отже, дотримуючись визначених ч.4 ст.294 КУпАП строків апеляційного перегляду справи та які спливли на день апеляційного розгляду, враховуючи зловживання стороною захисту своїми процесуальними правами та свідоме небажання ОСОБА_1 з`явитися до апеляційного суду і надати власні пояснення щодо його версії обставин події, суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Павленко О.Г., що у свою чергу не може вважатися порушенням прав, закріплених у ст.268 КУпАП та гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апеляційний суд, дослідивши матеріалі справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 263726 від 21 квітня 2023 року; результатами приладу ДРАГЕР; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозапис на DVD-диску.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 263726 від 21.04.2023 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 21.04.2023 о 19 год. 41 хв. в м. Дніпрі в Амур-Нижньодніпровському районі по вул. Білостоцького, 2А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Rouge» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці з власної згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Alcotest ARHK -0573», результат позитивний - 2.31‰, чим порушив вимоги п.2.9.а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено «Не надходило». Крім того зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія ним отримана. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів при проведенні відеофіксації у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів за допомогою приладу Alcotest 6820 ARHK -0573 у ОСОБА_1 було встановлено позитивну пробу 2,31‰. В акті зазначено, що з результатами проведення огляду ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його особистий підпис (а.с.3).

Відповідно до результатів тестування на алкоголь від 21.04.2023 року (а.с.2) у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння 2,31 ‰. З результами тестування ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить його особистий підпис, будь-яких заперечень або незгоди з результатами від нього не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції, який міститься у 1 файлі на одному DVD-R диску, долученому до матеріалів справи (обкладинка диску не пронумерована).

Так, з відеофайлу export-tjtef тривалістю 00:00:00 00:23:06, який містить фрагментарну перерву у часі фіксації подій, вбачається, що 21.04.2023 року о 19-30 годині працівники патрульної поліції приїхали за викликом на місце вчинення ДТП та під час їх виходу зі службового автомобілю жінка та її чоловік, які, як потім було з`ясовано були потерпілими, почали говорити поліцейським, що винуватець ДТП уходить. Після чого, двоє працівників поліції почали рух по тротуару за вказаною особою, підійшовши до якої вони представилися та вказали про необхідність повернутися до місця вчинення ДТП.

В ході розмови було встановлено, що ДТП скоїв ОСОБА_1 , а поряд з ним постійно знаходився його товариш, який разом з ним не перебував, а приїхав вже після вчинення ДТП. Далі, працівники поліції запитали у ОСОБА_1 чому він сідає за кермо в стані алкогольного сп`яніння, так як від нього чути запах спиртного, на що водій повідомив, що не п`яний. Після чого поліцейські запропонували йому пройти тест на Драгер, на що водій беззаперечно погодився, а його товариш запропонував поліцейським якимось чином вирішити дану ситуацію, на що вони відповіли відмовою, оскільки він вчинив ДТП.

Потім, один з поліцейських став перевіряти документи ОСОБА_1 на транспортний засіб, посвідчення водія та поліс страхування, при цьому вказав другому поліцейському, який йшов до інших учасників ДТП, з метою з`ясування необхідності виклику швидкої медичної допомоги та слідчого, про виклик другого епікажу поліції для допомоги в оформленні матеріалів. Після цього, до поліцейських знову підійшов товариш ОСОБА_1 та почав запитувати чим це йому загрожує, а також яким чином можливо забрати автомобіль, на що йому було роз`яснено відповідальність, яка передбачена за вчинення адміністративних правопорушень за ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

В ході подальшої розмови поліцейськими було роз`яснено ОСОБА_1 , що він може пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу алкотестер Драгер або проїхати до лікарні для проходження огляду, на що ОСОБА_1 відповів, що згоден на місці. Після чого, один з поліцейських із багажнику службового автомобілю дістав прилад алкотест Драгер, а інший повторно запитав у водія чи погоджується він пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та попрохав його на камеру назвати свої анкетні дані, на що ОСОБА_1 відповів, що погоджується та назвав свої анкетні дані. Далі, працівник поліції надав ОСОБА_1 можливість вибрати із наявних мундштуків один для себе, відкрив упаковку від нього, вставив мундштук у прилад Драгер, пробним тестом перевірив, що у трубочці відсутній алкоголь, а потім надав прилад ОСОБА_1 для продування, після чого було отримано позитивний результат 2,31 ‰, який було надано ОСОБА_1 для ознайомлення та повідомлено, що його результат в одинадцять разів перевищує допустиму норму, у зв`язку з чим, відносно нього буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, будь-яких заперечень від ОСОБА_1 щодо його незгоди із результатами проведеного огляду не надходило, а навпаки його товариш перед проходженням огляду знову пропонував поліцейським вирішити дане питання, на що було отримано відмову.

Потім, поліцейські надали ОСОБА_1 для ознайомлення та підпису роздруківку результатів огляду з приладу Драгер, яка також була підписана ним без жодних зауважень.

Подальшою відеозйомкою зафіксовано процедуру складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП першим екіпажем поліції, а коли для допомоги приїхав другий екіпаж поліції, один з поліцейських на ім`я ОСОБА_3 , на форменному одязі якого був наявний погон капітана поліції, вказав, що буде оформлювати матеріали протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Потім відеозапис переривається на 27 хв. 14 сек. та починається з того моменту, як працівники поліції ознайомлюють ОСОБА_1 зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, після завершення чого вказали, що за ст.130 КУпАП це окремий протокол, із яким його зараз також будуть ознайомлювати.

Отже зазначені на цьому відеофайлі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів інформації спростовують твердження захисника про те, що працівниками патрульної поліції було порушено встановлений у ст. 266 КУпАП та Інструкції порядок проходження огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що ОСОБА_1 не було ознайомлено із результатами проведеного огляду та відсторонено від права керування транспортним засобом.

Разом з цим, доводи апелянта щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан сп`яніння заступником командира роти 1 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області капітаном поліції Терещенком Р.В., який є неуповноваженою особою та не був присутній на місці ДТП, апеляційний суд до уваги не приймає, як неспроможні, оскільки з вищевказаного відеозапису вбачається, що після прибуття одного екіпажу працівників патрульної поліції за викликом на місце ДТП, ними було з`ясовано, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та для допомоги викликано ще один екіпаж патрульних поліцейських, після прибуття якого, одному з поліцейських на ім`я ОСОБА_3 , на форменному одязі якого був наявний погон капітана поліції було передано результати проведеного огляду для оформлення протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, в той час як перший екіпаж патрульної поліції займався оформленням відносно ОСОБА_1 протоколу за ст.124 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд вважає, що хоча вказаний відеозапис не є безперервним і не містить процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ознайомлення останнього із його змістом, роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, на що звертає увагу апелянт, але в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 263726 від 21.04.2023 року (а.с.1) він був підписаний ОСОБА_1 без застережень та жодних зауважень щодо його змісту від нього не надходило, а навпаки останній відмовився від надання пояснень по суті вчиненого адміністративного правопорушення.

Водночас, апеляційний суд враховує, що постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.05.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та під час розгляду справи він свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі, тим самим підтвердив факт того, що перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин та вчинив ДТП.

У той же час, суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а лише оспорює дотримання вимог ст.266 та Інструкції при проведенні його огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).

З огляду на вищевикладене суд апеляційної інстанції вважає, що працівниками патрульної поліції було дотримано усіх приписів Інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині суперечать наявним в матеріалах справи доказам.

Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2023 року, отже було порушено вимоги п.2.9 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому суд першої інстанції правомірно надав критичну оцінку доводам сторони захисту, зазначеним у клопотанні про закриття провадження, щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених та наведених у судовому рішенні доказів, та свідчать про намагання винної особи уникнути відповідальності за скоєне.

У свою чергу захисником Павленко О.Г. в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції відкидає, як аргументи невинуватості, доводи апелянта про недотримання працівниками поліції вимог ч.2,3 ст.266 КУпАП через відсутність двох свідків та направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, з огляду на наступне.

За приписами частини 2,3 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з пунктами 6,7 розділу I Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Отже, системний аналіз наведених законодавчих норм дає можливість зробити висновок, що законодавцем визначено два альтернативних способи проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, - або поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я.

При цьому норма закону, яка зобов`язує патрульного поліцейського направити водія на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, на переконання апеляційного суду, має місце виключно у разі:

- відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;

- його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Оскільки надані суду матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 пройшов у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Alcotest ARHK -0573», що зафіксовано на технічні засоби відеозапису, при цьому жодним чином не висловлював свою незгоду із результатами проведеного огляду та перебування його у стані алкогольного сп`яніння, тому у працівників патрульної поліції не було жодних підстав для оформлення направлення на медичний огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а також фіксування факту проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння та отриманих результатів у присутності двох свідків.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, захисник оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги, з доповненнями захисника Павленко О.Г. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2023 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, з доповненнями захисника Павленко Олени Георгіївни - залишити без задоволення, а постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО