Справа № 351/1306/23
Провадження № 33/4808/533/23
Головуючий у 1 інстанції СЕГІН І. .
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката захисника Сонника В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців; стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.,

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 допустив порушення п.20.5 ПДР, яке виразилося в тому, що він 03.06.2023 року біля 16 год.30 хв. керуючи транспортним засобом «Seat» д.н.з. НОМЕР_1 в смт. Заболотів на автодозі H-10, 216 км, проявив неуважність, проїхавши залізнодорожній переїзд на увімкнений заборонений сигнал світлофора та звуковий сигнал, виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом « ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

На вказану постанову скаргу суду захисник адвокат Сонник В.В ., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та безпідставною, оскільки висновки на які посилається суддя є помилковими, передчасними і не відповідають дійсним обставинам і зібраним доказам.

Зазначає, що протокол складений з порушенням чинного законодавства, є необґрунтованим та не може бути допустимим доказом вини ОСОБА_1 через порушення, які були допущені старшим інспектором СРПП ВП №1 (м.Снятин) Коломийського РВП капітаном поліції Васкул В.П. при оформленні матеріалів адміністративної справи, які суд першої інстанції не взяв до уваги та не надав їм жодної оцінки.

Посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що вину ОСОБА_1 у порушенні пунктів 20.5 «в» ПДР визнав повністю, щиро розкаюється і зобов`язався в подальшому бути уважнішим, та не допускати порушень правил дорожнього руху. Також судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності

Вважає, що судом першої інстанції у зв`язку із наведеними обставинами застосовано до ОСОБА_1 занадто суворе стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами та не враховані вимоги ст.33 КУпАП.

Сторона захисту стверджує, що в порушення вимог пункту 3 розділу VIII Інструкції, працівники поліції, які складали схему місця ДТП, на вимогу учасника ДТП ОСОБА_1 , в категоричній формі відмовились надати останньому можливість зробити фотографії схеми ДТП. Вказані протиправні дії працівників поліції, в подальшому позбавили можливості ОСОБА_1 в отриманні доказів ДТП, а також останнього було позбавлено права на справедливий захист у встановленому законом порядку.

На його думку, суд першої інстанції приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не звернув увагу на зазначені обставини, а тому прийняв незаконне, необґрунтоване рішення.

За наведених обставин, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову суду, якою провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

23.08.2023 року захисник адвокат Сонник В.В. подав клопотання про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 . При цьому, захисник зазначив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення повністю визнає, готовий сплатити штраф та просить не накладати на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки працює водієм і це є єдиним джерелом його доходу.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність підсудного під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим участь цієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою під час розгляду справи в апеляційній інстанції, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Соника В.В.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, обґрунтував свої висновки щодо доведеності вини . ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Апеляційний суд також неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. («Пономарьов проти України»)

Зокрема, ЄСПЛ неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що правова певність передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи.( «Науменко проти України» )

Апеляційний суд вважає, що допущені судом першої інстанції порушення процесуального закону не можуть бути безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення іншого судового рішення аналогічного за своїм змістом.

Апеляційний суд вважає, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції можуть бути тільки істотні порушення вимог процесуального законодавства, які перешкодили суду правильно встановити фактичні обставини та надати вірну оцінку сукупності досліджених доказів та прийти до обґрунтованого висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення.

Так, діючий КУпАП не містить визначення правових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з чим при вирішанні цього питання необхідно виходити із загальних принципів здійснення судочинства.

Апеляційний суд вважає, що судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню у тому, випадку, коли за наявності підстав для закриття провадження суд не закрив провадження по справі, або коли рішення було ухвалено незаконним складом суду.

Зокрема, підлягає обов`язковому скасуванню судове рішення у тому разі, коли вину обвинуваченого не доведено сукупністю належних та допустимих доказів по справі, коли відсутня подія правопорушення або коли в діях особи, яка притягається до відповідальності відсутній склад відповідного правопорушення.

Так, враховуючи, що в своїх доводах захисник адвокат Соник В.В. стверджував , що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення, суд апеляційної інстанції у повному обсязі перевірив вищевказані доводи та прийшов до висновку, що вони повністю спростовуються сукупністю належних та допустимиз доказів.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 110904 від 03.06.2023 року вбачається, що 03 червня 2023 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 в смт. Заболотів на Н-10, 216 НМ автодороги керуючи транспортним засобом «SEAT» д.н.з. НОМЕР_1 проявив неуважність проїхавши залізнодорожній переїзд на увімкнений заборонений сигнал світлофора та звуковий сигнал, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , в порушення вимог п.20,5 «В» ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Протокол складено уповноваженою особою інспектором СРПП ВП №1(м.Снятин)

Коломийського РВП капітан поліції Васкул В.П. підписаний правопорушником та особою, яка склала даний протокол.

Правопорушнику було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в суді м. Снятин про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1

Посвідчення водія у ОСОБА_1 було вилучено працівником поліції та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

У графі пояснення особи , яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що обставини щодо визнання вини надасть у суді.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучена схема дорожньо-транспортної пригоди, яка складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395.

На вказаній схемі зафіксоване розташування транспортного засобу SEAT НОМЕР_1 та ВАЗ 2108 НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, місце зіткнення автомобілів, особливості дорожньої розмітки, відповідні результати виміру відстаней, які мають важливе значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Вищевказані дані схеми дорожньо-транспортної пригоди повністю узгоджуються з поясненнями учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо місця зіткнення транспортних засобів та суспільно-небезпечних наслідків у виді пошкодження транспортних засобів.

Апеляційний суд приймає до уваги, що вищевказана схема місця ДТП підписана водіями автомобіля SEAT НОМЕР_1 ОСОБА_1 та водієм ВАЗ 2108 НОМЕР_2 ОСОБА_2 .

Вищевказані дані схеми ДТП повністю узгоджуються з даними протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до якого водій ОСОБА_1 в порушення правил рухаючись транспортним засобом проявив неуважність, проїхавши залізно дорожній переїзд на увімкнений заборонений сигнал світлофора та звуковий сигнал, виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , в наслідок чого ним порушено вимоги п.20.5 В ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Згідно рапорту помічника чергового відділення поліції № 1 Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Пасічняк Я.А. вбачається,що 03.06.2023 року о 17 год 04 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 від чергового лікаря КШМД Диблюк, бригада № 193 про те, що доставляють у Снятинську ЦРЛ ОСОБА_3 , після ДТП, що відбулося біля залізно дорожнього переїзду. Виїздом на місце події встановлено, що 03.06.2023 року біля 16 год.30 хв. у смт. Заболотів Коломийського району Івано-Франківської області, на дорозі державного значення Н-10 «Старий-Чернівці-мамалига» відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки SEAT НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 ,який не дотримався безпечної швидкості руху, не був уважний, не побачив шлагбаум, що закривався на залізничному переїзді та виїхав на зустрічну смугу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21081 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП тілесні ушкодження отримав ОСОБА_3 . З місця ДТП ОСОБА_3 був доставлений у Снятинську багатопрофільну лікарню для проходження обстеження та за результатами проведеного обстеження підозра на перелом ребер не підтвердилася, після чого останній від госпіталізації відмовився та самостійно покинув лікувальний заклад, а також написав заяву у якій просив кримінальне провадження за фактом ДТП не реєструвати, так як отримані ним тілесні ушкодження є незначними та такими, що не спричинили значної школи його здоров`ю. Водії тверезі. Щодо ОСОБА_4 складено адміністративний протокол серії АДД 110904 за ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції разом із копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 вказує, що 03.06.2023 року на власному автомобілі марки «SEAT» д.н.з. НОМЕР_1 разом із товаришем ОСОБА_5 та його дружиною поїхав в м.Івано-Франківськ по власних потребах. Біля 16 год.30 хв. проїжджаючи смт. Заболотів, знаходячись за кермом, під`їжджаючи до залізнодорожнього переїзду він зменшив швидкість руху до 35 -40 км/годі в цей момент побачив, як праворуч від нього почав опускатися шлагбаум. З метою уникнення наїзду на шлагбаум він застосував екстрене гальмування та повернув кермо ліворуч. В цей момент побачив, що на зустріч йому рухається транспортний засіб марки «ВАЗ 2108» із яким допустив лобове зіткнення. В результаті ДТП тілесних ушкоджень ні він, ні пасажири не отримали.

Зі змісту клопотання про розгляд провадження за відсутності правопорушника, яке було подано до суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 повністю визнав вину у вчиненні правопорушення.(а.п.23)

До матеріалів справи додано пояснення ОСОБА_2 в яких зазначається, що 03.06.2023 року на власному авто «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_2 поїхав на роботу в с. Вовчинці. Після закінчення роботи він разом із співробітником ОСОБА_6 біля 16 год.30 хв. поверталися додому. Він знаходився за кермом , а ОСОБА_7 на передньому пасажирському місці. Під`їжджаючи до залізно дорожнього переїзду, зменшив швидкість до 40 км/год та побачив, що йому на зустріч рухається міні вен марки SEAT темносинього кольору. Чи мигав червони кольором світлофор на поїзді він не помітив. В цей момент даний автомобіль несподівано змінив напрямок свого руху та здійснив виїзд на його смугу руху, де і допустив лобове зіткнення з його транспортним засобом.

Із пояснень ОСОБА_3 вбачається, 03.06.2023 року приблизно о 16 год. 30 хв. спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , який перебував за кермом автомобіля марки ВАЗ-2108 НОМЕР_2 рухались через селище Заболотів по автодорозі Н-10, у цей час він перебував на передньому сидінні вказаного автомобіля. Переїхавши залізно дорожній переїзд, побачив, що їм на зустріч виїхав автомобіль марки SEAT. Приблизно через 1-2 секунди відбулося зіткнення, ОСОБА_2 не мав змоги уникнути зіткнення, так як воно відбулося «лоб в лоб». Після різкої зупинки автомобіля, він вдарився головою в лобове скло автомобіля. Після зіткнення самостійно повиходили з автомобіля, а через приблизно 6 хв. під`їхала бригада швидкої допомоги, яка госпіталізувала його в Снятинську ЦРЛ, де він проходив обстеження. На даний час стан самопочуття добре. В результаті зіткнення отримав незначні тілесні ушкодження, що не спричинили шкоди його здоров`ю. По даній ситуації просить потерпілим його не визнавати , кримінальне провадження не реєструвати та від проходження СМЕ відмовляється.

В своїх поясненнях ОСОБА_9 зазначає, що перебуваючи в транспортному засобі Siat під керуванням водія ОСОБА_1 побачила, як в смт. Заболотів на залізничному переїзді перед їхнім транспортним засобом , почав закриватися шлагбаум. Водій, щоб уникнути зіткнення здійснив виїзд на зустрічну смугу руху. Внаслідок дій водія ОСОБА_1 відбулося зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2108, який рухався їм назустріч.

В доданих до матеріали справи пояснень ОСОБА_10 вказується, що перебуваючи в транспортному засобі Siat під керуванням водія ОСОБА_1 побачив, як смт.Заболотів на залізничному переїзді почав закриватися шлагбаум. Водій,щоб уникнути зіткнення здійснив поворот керма , внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу. Внаслідок дій водія ОСОБА_1 відбулося зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2108.

Апеляційний суд вважає неможливим посилання на письмові показання вищевказаних свідків, оскільки в порушення принципу безпосередності дослідження доказів останні не допитувались у судовому засіданні і вказані докази повинні буди визнані недопустимими.

Разом з тим, апеляційному суду не надані дані, які свідчать, що вищевказані свідки можуть надати суду інші пояснення у зв`язку з чим існує необхідність їх допиту в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Зокрема, суду не надані дані, які свідчать про те, що вищевказані свідки можуть надати суду інші показання, які будуть не відповідати їх письмовим показанням та які будуть суперечити встановленим судом обставинам.

Із заяви доданої до матеріалів справи під час розгляду справи в суді першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнає повністю, щиросердечно розкаюється, просить його суворо не карати( а.с. 23).

Апеляційний суд вважає, що сукупність дослідженим судом доказів дозволяє повно та всебічно встановити обставини дорожньо-транспортної пригоди та прийти до висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Пунктом 20.5 в Правил дорожнього руху України передбачено, що рух через переїзд забороняється якщо: увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.

Апеляційний суд погоджується із твердженням суду першої інстанції, що механізм дорожньо-транспортної пригоди повністю відповідає об`єктивним даним, що зазначені у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та підтверджений зібраними по справі доказами.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.20.5 в ПДР України.

Суд першої інстанції, проаналізувавши сукупність досліджених доказів, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП.

Апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи судом першої інстанції не було допущено істотних процесуальних порушень, які свідчать про порушення права на захист та незаконність постанови суду.

Перевіряючи доводи про справедливість призначеного стягнення, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до вимог ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Так, санкцією ст. 124 КУпАП передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Так, відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи про те, що накладення на правопорушника стягнення у виді позбавлення керування транспортним засобом обмежує його права на працю та поставить його сім`ю у тяжке матеріальне становище, оскільки він працює водієм транспортного засобу.

Так, стороною захисту не доведено, що вищевказані доводи відповідають фактичним обставинам, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які доводять, що ОСОБА_1 працює водієм та має сім`ю. Зі змісту матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не працює, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях правопорушника.

Разом з тим, суть накладення стягнення полягає саме в тому, що особа, яка вчинила правопорушення обмежується в своїх правах та свободах, що безумовно не може не позначитись на якості її життя.

Апеляційний суд вважає, що суддею першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення . ОСОБА_1 в повному обсязі були дотримані вимоги закону, оскільки застосоване щодо нього стягнення повністю відповідає санкції статті вчиненого правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення . ОСОБА_1 суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.23, 33 КУпАП врахував характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого адміністративного правопорушення та особу правопорушника.

Апеляційний суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 було допущено грубе порушення ПДР України, яке стосується руху через переїзд на заборонний сигнал світлофора та виїздом на смугу зустрічного руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів та заподіяння матеріальної шкоди.

Апеляційний суд вважає, що при призначенні стягнення у відповідності до вимог ст.34 КУпАП необхідно враховувати як обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення те, що правопорушник повністю визнав вину у вчиненні правопорушення та розкаявся.

Разом з тим, вищевказана обставина не впливає на правильність висновків суду щодо розміру призначеного стягнення, оскільки була врахована судом першої інстанції і призначене ОСОБА_1 стягнення є справедливим.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вчинене адміністративне правопорушення, за своїм характером є грубим суспільно небезпечним порушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків.

Підвищення ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху забезпечується чітким визначенням правових санкцій за вчинення такого правопорушення.

При цьому, апеляційний суд виходить з того, що при визначенні стягнення необхідно враховувати його виховну дію, оскільки покарання, повинно бути направлено не тільки на забезпечення виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також повинно бути спрямовано на попередження вчинення правопорушень іншими особами.

Застосовуючи справедливе стягнення за вчинене правопорушення, суд таким чином констатує, що відповідні діяння є суспільно небезпечними та за їх вчинення настають певні негативні наслідки.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Суд першої інстанції, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, призначив ОСОБА_1 справедливе стягнення, яке відповідає вимогам закону.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляцію захисника Сонника В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката захисника Сонника В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв