Справа № 729/1033/23
3/729/607/23 р.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2023 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Демченко Л.М., за участю секретарки Величко К.Р., розглянувши в приміщенні Бобровицького районного суду адмінматеріал, який надійшов від Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався
за ч.1 ст. 130 КУпАП,-
ОСОБА_1 03.06.2023 о 17 год. 21 хв. в с.Макарівка Ніжинського району Чернігівської області по вул. Авіації керував мотоблоком «Зубр» з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови. Від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду адмінпротоколу повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с. 8).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Суд звертає увагу на те, що про судове засідання ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, однак до суду не з`явився, не повідомив суд причини неявки та не надав заяви про відкладення судового засідання на іншу дату.
Вказане свідчить про небажання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з`явитися в судове засідання.
Суд розцінює таку поведінку особи, стосовно якої складено протокол як зловживання своїм процесуальним правом, спрямованим на затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку , встановлених законом (ст. 7 КУпАП).
Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
В пункті 3 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, вказано, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність як за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколом серії ААД № 188081 від 03.06.2023, який є документом, що засвідчує факт неправомірних дій, є одним із джерел доказів (а.с.1).
З переглянутого відеозапису видно, що в ході розмови працівників поліції із ОСОБА_1 після його зупинки по вул. Авіації в с. Макарівка від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій транспортного засобу відмовився.
Поведінка ОСОБА_1 зафіксована на відеозаписі вказує на те, що він повністю усвідомлював вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився та свідомо відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також від проходження огляду в медичному закладі.
Враховуючи зазначені докази, характер вчинення правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обставини, що обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 мають місце ознаки правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України, а також про необхідність застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу.
Як видно із довідки поліцейського СРПП ВП №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області С.Лимана, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с.3).
Згідно позиції, викладеної в п. 28 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.
Враховуючи вищевикладене та те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не має права керування транспортними засобами, суд приходить до висновку про необхідність застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір на користь держави в сумі 536 грн. 80 коп.
Керуючись ст. ст. 33, ч.1 ст. 130, 283,284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя Л.М.Демченко