Справа №585/1686/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Цвєлодуб Г.О.
Номер провадження 33/816/485/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, за те, що 14 квітня 2023 року близько 18 год. 46 хв. по вул. Всіхсвятській в м. Ромни керував скутером «Suzuki Lets» без посвідчення водія, так як не навчався та не отримував, повторно протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив п. 2.1 А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову судді суду першої інстанції, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що внаслідок не повідомлення його судом першої інстанції про час та місце розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, він був позбавлений можливості ознайомитися з інформацією щодо висунутого проти нього обвинувачення, не мав часу та можливості скористатися правовою допомогою адвоката, підготувати власний захист та здійснювати його належним чином під час розгляду справи, шляхом подання клопотань та (або) надання пояснень.

Долучений до матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 117438 ним не підписувався, а тому має ознаки фальсифікації.

Оскаржувана постанова суду не містить рішення суду, що підтверджує вчинення ним протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП не містять відомостей щодо джерел походження наявного в матеріалах справи відеозапису.

Оскільки зі змістом оскаржуваної постанови суду від 26 квітня 2023 року, апелянт ознайомився лише 03 травня 2023 року, відповідно останній просить поновити строк на апеляційне оскарження з поважності причин.

У судове засідання призначене на 08 год. 30 хв. 18 серпня 2023 року, до апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із проставленим особистим підписом ОСОБА_1 .

При вирішенні питання щодо можливості здійснення апеляційного розгляду за відсутності апелянта, апеляційний суд враховує наступне.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").

У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що ОСОБА_1 знаючи, що в апеляційному суді на розгляді перебуває його апеляційна скарга, в судові засідання не з`явився, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою її розгляду у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для повторного відкладення розгляду справи та вважає за можливе здійснити розгляд поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2023 року, у відсутність апелянта, і в даному випадку його права на доступ до правосуддя, не є порушеним.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Роменського міськрайонного суду Сумської області, 12 травня 2023 року ОСОБА_1 було подано до суду апеляційну скаргу на поставу судді від 26 квітня 2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку апелянт зазначає несвоєчасне отримання оскаржуваної постанови.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Перевіривши представлені матеріали та доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови судді від 26 квітня 2023 року, у зв`язку з чим його клопотання підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу, суддя суду першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

Так, диспозицією вказаної частини та статті закону встановлено адміністративну відповідальність за повторне, протягом року, вчинення порушень, таких як, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 117438 від 17 квітня 2023 року, довідкою ІІПС «Армор», яка містить перелік складених протоколів про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 126 КУпАП ( 17.04.2023 р., 18.02.2023 р., 12.02.2023 р., 02.02.2023 р., 30.01.2023 р., 26.01.2023 р.).

Обґрунтовуючи висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суд першої інстанції вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, відображені у таких джерелах доказування, як картка обліку адміністративних правопорушень - довідка ІІПС «Армор».

Так, згідно картки обліку адміністративного правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 протягом року, притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 126 КпАП України.

Використання баз даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, передбачено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Відповідно, доводи апелянта про відсутність доказів підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, повторно протягом року, є необґрунтованими та спростовуються долученими до матеріалів справи документів, зокрема довідки сформованої ІІПС «Армор».

Твердження ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі про те, що він не підписував протокол про адміністративне правопорушення, не можуть слугувати підставою для скасування постанови судді першої інстанції та закриття провадження у справі, оскільки не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення, що доведено сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що із протоколу не можливо встановити джерела походження відеозапису, а тому вони не можуть бути доказом факту вчинення правопорушення, не приймаються до уваги, оскільки суд першої інстанції не посилався на відеозапис як на такий, що підтверджують вину ОСОБА_1 .

Апеляційний суд не може прийняти доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_1 на захист через розгляд справи у його відсутність, оскільки згідно ст. 268 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що було дотримано суддею суду першої інстанції.

Зокрема, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце судового розгляду матеріалів складених відносно нього.

Відповідно, апеляційний суд погоджується із суддею суду першої інстанції про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 , що допускається положеннями ст. 268 КУпАП, ураховуючи при цьому усталену судову практику ЄСПЛ щодо оцінки поведінки особи та її вплив на тривалість розгляду справи, згідно якої право на доступ до суду, закріплене у § 1 ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати § 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Необхідно також наголосити, що необґрунтоване зволікання з боку суду у розгляді справи могло призвести до негативних наслідків у виді закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП через закінчення строку накладення стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, що є неприпустимим, оскільки зводиться нанівець легітимна мета провадження у справі (охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо ст. 1 КУпАП) та унеможливлення існування розумної пропорційності між використаними судом засобами та поставленою метою.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті виключно безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2023 року.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. 00 коп., без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.