П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" серпня 2023 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю.

за участю прокурора Проць О.В.

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , працюючого директором КНП «Великомостівська міська лікарня» Великомостівської міської ради Львівської області

за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Сокальського районного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення пов`язаних з корупцією встановлено, що згідно розпорядження міського голови від 16.04.2021р. №84/1-04-01 на ОСОБА_1 покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою директора КНП «Великомостівська міська лікарня» Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області з 17.04.2021р. з посадовим окладом згідно штатного розпису, який відповідає 14 тарифному розряду єдиної тарифної сітки затверджений ПКМ України від 30.08.2002р. №1298 (зі змінами та доповненнями), до призначення на посаду керівника, обраного за конкурсом.

Наказом №1-К/ТТР від 02.01.2021р. ОСОБА_1 прийнято на посаду лікаря хірурга на 0,5 ставки як внутрішнього сумісника з 01.01.2021р. згідно штатного розпису.

Таким чином, відповідно до п.п. «а» п.2 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зокрема вимоги Закону, щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

ОСОБА_1 в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи на посаді в.о. директора НКП «Великомостівська міська лікарня» підписав наказ №75 від 23.09.2021р. «Про преміювання працівників КНП «ВМЛ ВМР», яким встановив собі премію в розмірі 3 посадових окладів, згідно якого нараховано 9091,50грн., виплачено 7318,66грн. та не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів міського голову Великомостівської міської ради Львівської області.

Також, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді в.о. директора НКП «Великомостівська міська лікарня» підписав наказ №113 від 16.12.2021р. «Про преміювання працівників КНП «ВМЛ ВМР», яким встановив собі премію в розмірі 3 посадових окладів, згідно якого нараховано 9345,00грн., виплачено 7522,73грн. та не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів міського голову Великомостівської міської ради Львівської області.

Крім цього, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді в.о. директора НКП «Великомостівська міська лікарня» підписав наказ №113 від 16.12.2021р. «Про преміювання працівників КНП «ВМЛ ВМР», яким встановив собі премію в розмірі 3 посадових окладів, згідно якого нараховано 9345,00грн., виплачено 7522,73грн. та не вжив заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, чим вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, що проявилось при підписанні такого.

Разом з цим, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді в.о. директора НКП «Великомостівська міська лікарня» підписав наказ №75 від 23.09.2021р. «Про преміювання працівників КНП «ВМЛ ВМР», яким встановив собі премію в розмірі 3 посадових окладів, згідно якого нараховано 9091,50грн., виплачено 7318,66грн. та не вжив заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, чим вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, що проявилось при підписанні такого.

Таким діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені частиною 2 статті 172-7 та частиною 1 статті 172-7 КУпАП.

За даними наслідками було складено 2 протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією: №495 та №493 за ч.1 ст.172-7 КУпАП і 2 протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією: №496 та №494 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, а тому для повного з`ясування усіх обставин справи їх слід об`єднати в одне провадження.

При об`єднанні справи слід дотримуватися вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

ОСОБА_1 свою вину визнав частково.

Прокурор в судовому засідання зазначила, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, його вина у вчиненні вказаних правопорушень є достатньо доведеною наявними доказами у справі

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: - у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП); - у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» зазначено, що аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Як встановлено під час судового розгляду протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, останній згідно розпорядження міського голови від 16.04.2021р. №84/1-04-01 на ОСОБА_1 покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою директора КНП «Великомостівська міська лікарня» Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області з 17.04.2021р. та Наказом №1-К/ТТР від 02.01.2021р. ОСОБА_1 прийнято на посаду лікаря хірурга на 0,5 ставки як внутрішнього сумісника з 01.01.2021р. згідно штатного розпису.

Таким чином, відповідно до п.п. «а» п.2 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Наказами №75 від 23.09.2021р. та №113 від 16.12.2021р. «Про преміювання працівників КНП «ВМЛ ВМР» підписані в.о. директора НКП «Великомостівська міська лікарня» ОСОБА_1 встановлено, що такі зокрема, стосувалися преміювання і щодо самого себе у розмірі трьох посадових окладів.

Згідно відповіді Великомостівськкої міської ради Львівської області від 01.08.2023р. та відповіді КНП «ВМЛ ВМР» від 01.08.2023р., встановлено, що ОСОБА_1 не повідомляв про реальний конфлікт інтересів, який виник у зв`язку з виданням вищевказаних наказів.

Таким чином, матеріали справи та протоколи про адміністративні правопорушення містять достатні дані про наявність обставин як усіх складових реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 під час прийняття стосовно самого себе щодо преміювання.

В матеріалах наявні дані, що вчинення дій та прийняття рішень ОСОБА_1 відбулися за наявності суперечності між його приватним інтересом та службовими повноваженнями, які вплинули на об`єктивність та неупередженість вчинення ним дій, прийняття рішень, є підтвердженими обставини, що його дії та рішення суперечать службовим повноваженням.

Досліджені обставини підтверджують існування суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Отже, обов`язковою ознакою зазначеного правопорушення є корисливий або інший особистий інтерес особи, яка його вчинила.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які впливають на об`єктивність або неупередженість прийняття нею рішень, призводять до невиконання або неналежного виконання нею посадових обов`язків, і тому зобов`язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, полягає в діях особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які впливають на об`єктивність або неупередженість прийняття нею рішень, призводять до невиконання або неналежного виконання нею посадових обов`язків, і тому зобов`язана була утриматись від вчинення певних дій або прийняття певних рішень, однак не зробила цього.

Суб`єктивна сторона зазначених правопорушень характеризується прямим умислом.

Враховуючи усе зазначене вище, складені уповноваженими посадовими особами органів національної поліції протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 містять достатню інформації щодо наявності в діях останнього корисливої мети та умислу на вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Зібраними матеріалами справи доведена наявність суперечності між приватним майновим інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями як в.о. директора КНП «Великомостівська міська лікарня» Великомостівської міської ради.

Таким чином, існування реального конфлікту інтересів ОСОБА_1 доведено в судовому засіданні достатнім чином.

Відтак, в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 172-7 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі ст. 36 КУпАП, суд накладає адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, яка передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 та визначенні його розміру, суд враховує характер вчинених правопорушень, пов`язаних з корупцією, особу ОСОБА_1 , який на теперішній час працює, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та приходить до висновку про накладення на порушника адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та вважає, що саме це адміністративне стягнення та його розмір буде сприяти вихованню відносно додержання законів України, а також запобігати вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст.36, 172-7, 283-285 КУпАП ,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно сумі 3400 (три тисячі чотириста)грн. 00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість)грн. 80коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина