ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/419/23 Справа № 712/4401/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Кончина О. І. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Гудзя О.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 30 квітня 2023 року о 22-51 год. в м. Черкаси по вул. Б. Вишневецького, 78, керував автомобілем Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, на безперервну відео фіксацію БК 471019, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову, а провадження по справі закрити у зав`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Не погоджується із оскаржуваною постановою, вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, процедура складання протоколу відбулась з порушенням норм чинного законодавства.

Приводить версію подій, за якою ОСОБА_1 в зазначений у протоколі час жодних алкогольних напоїв не вживав, оскільки постійно пересувається на автомобілі за кермом. Приблизно у вказані в протоколі дату та час його зупинили працівники поліції. Жодних підстав для зупинки його автомобіля не було, втім він зупинив автомобіль. Причини зупинки автомобіля ніхто не пояснив, лише один з поліцейських запитав про причину виїзду на зустрічну смугу. Після цього до нього підійшов поліцейський, витребував документи на автомобіль та посвідчення водія. Далі поліцейський запропонував йому дихати в газоаналізатор, на що він погодився. У подальшому, поліцейські звинуватили його в тому, що він нібито збирався «тікати», а тому вдягли на руки ОСОБА_1 кайданки. Протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів при ньому не складались та копії не вручались. Посвідчення водія на право керування транспортними засобами в нього вилучили, проте тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом не вручили. Права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не роз`яснили, що в своїй сукупності є грубим порушенням його права на захист.

При оцінці наданого поліцейськими відеозапису, звертає увагу на те, що відповідно до п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026зареєстрованої в МЮ України 11 січня 2019 року № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

У даному випадку, відеозапис не відповідає наведеним критеріям в частині безперервності.

За таких обставин, свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд не підтверджується доказами у справі.

Вказує, що до суду не було надано будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 : мав ознаки сп`яніння та йому було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу на місці зупинки; не погодився із результатами огляду на місці зупинки або відмовився від огляду на місці зупинки, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд у лікарні.

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які посилання на свідків, що позбавляє суд будь-якої можливості об`єктивно встановити дійсні обставини цієї справи.

Водночас зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є засобом фіксації правопорушення. Інформація, яка вноситься у протокол, повинна гуртуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото - та відео фіксації, поясненнях свідків тощо. При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на положення Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі - Порядок).

В порушення вищевказаних норм, переконаний, що огляду особи фактично не відбулось, акт огляду заповнено в службовому автомобілі поліції зі слів поліцейського та за відсутності особи, яку оглядають.

На думку апелянта, поліцейськими було порушено п. п. 4, 5, 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інстукція № 1452/735).

Разом з цим, для уникнення будь-яких сумнівів ОСОБА_1 01 травня 2023 року о 00.35 год. звернувся до КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради», де за результатами клінічного огляду встановлено діагноз: ознак алкогольного сп`яніння не виявлено. Тверезий.

Окрім того, поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порушення вимог статей 7, 29, 42, 43 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон) за відсутності будь-яких підстав, не представившись та не повідомивши причини, перевищуючи свої службові повноваження працівників правоохоронного органу, насильно повалили ОСОБА_1 на землю, почали незаконно тримати ОСОБА_1 за руки з обох боків, застосували спецзасіб обмеження рухомості - кайданки,

Зазначає, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 , таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Такі висновки повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

Вважає, що всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми: акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Заслухавши пояснення захисника Гудзя О.С., який підтримав вимоги апеляційної скарги, пославшись на її доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 099176 від 30 квітня 2023року, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд визнає, що цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Тільки та обставина, що цей протокол не було підписано ОСОБА_1 , за наявності відмітки про відмову від його підписання особою, котра притягується до адміністративної відповідальності, не тягне визнання цього доказу недопустимим та не є підставою для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, втім при розгляді справи в суді першої інстанції не приймав участі.

Разом з тим, його захисник Гудзь О.С. приймав участь у розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанції, надавав відповідні заперечення та доводи щодо невинуватості ОСОБА_1 .

За таких обставин апеляційній суд не вбачає порушення права на захист ОСОБА_1 , яке могло бути підставою для скасування судового рішення та закриття провадження у справі.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами: направленням на медичний огляд; рапортом командиру взводу 1 роти 2 БУПП в Черкаській області ДПП старшого лейтенанта поліції М. Петриченка.

Окрім того, суддя районного суду послався на відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого випливає, що ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а потів повністю відмовився від проходження такого огляду. Також суд першої інстанції не вбачав будь-яких порушень з боку працівників поліції не вбачається.

У той же час, доводи захисника про перевищення працівниками правоохоронного органу своїми службовими повноваженнями, котрі насильно повалили ОСОБА_1 на землю, застосували спецзасіб обмеження рухомості - кайданки, не впливають на доведеність вини у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Ці доводи можуть бути об`єктом дослідження при вирішенні питання про притягнення патрульних поліцейських до відповідальності.

Зазначені відеозаписи судом першої інстанції мотивовано визнані належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку, здійснені працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів та надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки на них зафіксовано обставини події

Існування переривання на відеозаписах з нагрудної камери патрульного поліцейського, що містяться на CD-диску не свідчить про недопустимість цього доказу, оскільки він отриманий у порядку передбаченому ст. 251 КУпАП. При цьому апеляційний суд виходить з того, що цей відеозапис відображає відомості про вчинення правопорушення, зокрема відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи підтвердження наявності підстав для зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не оспорював, що керував транспортним засобом.

Доводи апелянта про незаконність постанови, з огляду на норми Закону, оскільки працівники поліції не представились, не вказали посади, прізвище, ім`я та по-батькові, поліцейські звання, не є підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що норми Закону, наведені апелянтом, не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, його направлення до суду тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Суд зазначає, що коли сторона вимагає скасування судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час провадження у справі, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході провадження.

У цій справі апеляційним судом не встановлено, порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 чи загальних засад при застосуванні заходів впливу за адміністративне правопорушення.

Самостійне звернення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я - Комунальному некомерційному підприємстві «Черкаський обласний наркологічний диспансер», з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та негативний висновок такого огляду, не впливає на доведеність не виконання водієм п. 2.5 ПДР України.

Окрім того, з цього приводу апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 вказаний огляд пройшов без дотримання положень Інструкції № 1452/735, без відповідного направлення поліцейського на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

У цій справі виконані вимог п. 8 Порядку, оскільки при відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський були застосовані технічні засоби відеозапису. Отже відсутність двох свідків при складані протоколу про адміністративне правопорушення відповідає положенням наведеного порядку та ст. 266 КУпАП.

У матеріалах справи не має даних про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування автомобілем. Утім це не впливають на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід відзначити, що захисник в апеляційній скарзі приводить нерелевантну практику Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, оскільки в ній йде мова про розгляду справи посадовою особи уповноваженого підрозділу Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів

На відміну від вимоги про пред`явлення документів, серед інших реєстраційного документу на транспортний засіб, вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисникаГудзя О.С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук