Номер провадження: 33/813/534/23
Номер справи місцевого суду: 523/4892/22
Головуючий у першій інстанції Сафаров А.Ф.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Вінжановської К.С.,захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Шиєнкова Ярослава Євгеновича

розглянувши апеляційну скаргу захисника Шиєнкова Ярослава Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1

на постанову судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 лютого 2023 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 лютого 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 лютого 2022 року о 05:10 год. за адресою: Одеська область, Лиманський (нова назва Одеський) район, АЗС «WOG», вул. Паустовського, 111/51, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення мови, координації рухів. Від проходження медичного огляду у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 , адвокат Шиєнков Я.Є. просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що апелянту є незрозумілим суть обвинувачення, оскільки у протоколі від 23 лютого 2022 року складеного відносно ОСОБА_1 зазначено дві об`єктивні сторони, що унеможливлює захист останнього, тобто від якого саме обвинувачення захищатися, від пред`явленого обвинувачення в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння чи то захищатися від обвинувачення, яке виразилося у відмові від проходження огляду в установленому порядку на стан алкогольного сп`яніння. На думку сторони захисту, викладена у протоколі суть звинувачення, передбачає одночасно обвинувачення ОСОБА_1 , як в керуванні транспортним засобом з ознаками сп`яніння, так і відмові від проходження огляду. Тому вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення неправильно зазначена об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення,оскільки диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП не передбачає відповідальність як за керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, так і за відмову від проходження медичного огляду в установленому порядку на встановлення стану алкогольного сп`яніння. Апелянт вважає, що зазначені обставини унеможливлюють притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки склад інкримінованого правопорушення не відповідає складу правопорушення, визначеного у диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП. Наявний у справі відеозапис не містить моменту зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , у той час як останній пояснив поліцейським, що за кермом транспортного засобу він не був. Надані письмові пояснення свідком ОСОБА_2 особисто останнім в судовому засідання не підтверджені, а тому не можуть вважатися належним доказом у справі.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Шиєнкова Я.Є. за доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що апелянтом не оспорюється наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння на момент складення працівниками поліції відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, як і не заперечується, що ОСОБА_1 на місці зупинки відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою використання спеціального технічного засобу (алкотестеру), так і закладі охорони здоров`я. Крім того, захисником не заперечується і те, що обставини за яких відносно ОСОБА_1 23 лютого 2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення, фіксувалися працівниками поліції за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на приписи

ч.7 ст. 294 КУпАП, ці обставини в апеляційному порядку не переглядаються.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що:«будь-яка особа,яка володіє чи керує автомобілем,підпадає піддію спеціальних правил,оскільки володіння та використання автомобілів є таким,що потенційно може завдати серйозної шкоди.Ті,хто реалізували своє правоволодіти автомобіля мита їздити на них,тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (РішенніЄвропейського судуз правлюдини посправі "О`Галлоранта Франціс проти Сполученого Королівства"("O'Halloranand Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КупАП).

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Iнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).

Так розділом II указаної Інструкції визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (пункт 1).

Згідно пункту 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів;порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (далі Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно із пунктом 8 Порядку ( у редакції на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №305641 від 23 лютого 2022 року убачається, що: 23 лютого 2022 року о 05.10 год. в Одеській області, Лиманському районі, АЗС WOG м. Одеса, вул. Паустовського, 11/51, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen, НОМЕР_1 з явними ознаками алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення мови, координації рухів, від проходження медичного огляду в установленому порядку на встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Всупереч доводам апеляційної скарги вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КупАП у змісті якого, зокрема, зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Отже, суд не приймає до уваги доводи захисника про те, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КупАП є неконкретизованою і незрозумілою.

Доводи захисника про те, що у протоколі неправильно зазначено об`єктивну сторону інкримінованого правопорушення є хибними, оскільки такі твердження побудовані на суб`єктивному тлумаченні норм закону, так як за наявності ознак алкогольного сп`яніння (що не заперечується адвокатом), ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (що також не оспорює адвокат), і ці дії у їх сукупності становлять самостійну (окрему) форму складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що у фабулі правопорушення поліцейськими зазначено, що водій керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння не свідчить про неправильність викладення об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення, оскільки відповідно до п.8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння.

Відхиляючи доводи апелянта щодо відсутності у матеріалах справи доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд зауважує таке.

Дійсно, з наявного у матеріалах справи відеозапису не вбачається, що саме поліцейськими було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Однак, на відеозаписі зафіксовано те, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 підтвердив ту обставину, що він вживав алкогольні напої, на запитання поліцейського про те, навіщо ж було їхати на автомобілі у такому разі, тобто після вживання алкоголю, ОСОБА_1 відповів, що не заперечує цю обставину, пояснив, що його залишив товариш, а він

був неподалік. Крім того, на відеозаписі зафіксований фрагмент розмови із свідком (очевидцем), який підтвердив поліцейському, що особисто бачив, як ОСОБА_1 керував автомобілем, та ледь не трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та іншого автомобіля. Свідок також повідомив, що бачив, як транспортний засіб під керування ОСОБА_1 на великій швидкості заїхав на територію заправки, після чого поліцейськими у присутності свідка та ОСОБА_1 , було оглянуто транспортний засіб на предмет наявності на ньому ушкоджень (деформацій), у результаті чого було виявлено деякі пошкодження, які відрізнялися серед інших тим, що були отримані нещодавно, на відміну від інших. Примітно, що протягом часу, за якого здійснювалася відеофіксації подій, інші особи, окрім ОСОБА_1 , не знаходилися у належному йому автомобілі, він не повідомляв поліцейському про конкретно-визначену (персоніфіковану) особу, як водія, що здійснював рух на автомобілі, до його зупинки.

Суддею першої інстанції обґрунтовано врахувані письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 23 лютого 2022 року, у яких зазначено, що саме ОСОБА_1 23 лютого 2022 року приблизно о 05.10 год. керував транспортним засобом Фольцваген, державний номер НОМЕР_1 та зупинився посеред АЗС. У той час, як свідок підійшов до автомобілю ОСОБА_3 , останній знаходився у салоні транспортного засобу один, і сидів за кермом. Свідок установивши, що у водія ймовірно наявні ознаки алкогольного сп`яніння повідомив про цю обставину поліцейським, у той час як ОСОБА_3 почав рухатися на транспортному засобі по території АЗС, після чого був зупинений правоохоронцями. У присутності свідка відмовився від проходження освідування на стан сп`яніння. Пояснення засвідченні підписом свідка ОСОБА_2 . Ці пояснення є самостійним джерелом доказу, з огляду на положення ст. 251 КУпАП, а тому в незалежності від тієї обставини чи було судом безпосередньо допитано особу, якою вони надані, цей доказ правомірно враховано судом під час розгляду справи.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновками суду про доведеність факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 23 лютого 2023 року.

Апеляційний суд зауважує, що ця обставина, зокрема, факт керування автомобілем саме ОСОБА_3 підтверджується сукупністю доказів, а саме письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , які з огляду на положення ст. 251 КУпАП є самостійним джерелом доказу, відеозаписом на якому під час спілкування з поліцейським ОСОБА_3 пояснював причини з яких він керував автомобілем, а також поясненнями свідка на відеозаписі, який детально розповів поліцейським про обставини, за яких ОСОБА_3 керував транспортним засобом до моменту прибуття на місце події правоохоронців.

Вказані вище докази є належними, достатніми та знаходяться у взаємозв`язку між собою та спростовують версію сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Письмові пояснення ОСОБА_3 про те, що він не керував транспортним засобом, надані ним, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також зафіксовані на відеозаписі, зокрема на початку спілкування ОСОБА_3 з поліцейськими, апеляційний суд вважає спростовуються матеріалами справи та розцінює їх, як такі, що надані водієм з метою уникнення негативних правових наслідків, обумовлених притягненням до адміністративної відповідальності.

Клопотання захисника, подане до апеляційного суду 31 березня 2023 року про закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи, строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, апеляційний суд відхиляє, оскільки вказане вище адміністративне правопорушення ОСОБА_3 вчинено 23 лютого 2022 року, а до адміністративної відповідальності останнього притягнуто та накладено стягнення постановою суду 20 лютого 2023 року, тобто у межах річного строку, як то передбачено ч.6 ст. 38 КУпАП.

Іншими доводами апеляційну скаргу адвокат не аргументує.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

Отже підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним.

Ураховуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Шиєнкова Ярослава Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення

Постанову судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 лютого 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко