Справа №461/5302/23
Провадження №3/461/2388/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2023 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л.Д., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Грет О.С., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2023 року о 20 год. 55хв. у м. Львові на пр. Свободи, 6/8, водій ОСОБА_1 вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.4 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Грет О.С. в судовому засіданні вину особи, стосовно якої складено протокол, у вчиненні адміністративного правопорушення не визнали. Представник зазначила, що рапорт не є документом, яким можна внести доповнення до протоколу про адміністративне правопорушення. Захисник зазначила, що в протоколі не вказано будь-яких ознак, на підставі яких у інспектора поліції виникла підозра про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 вживав алкоголь після ДТП, а також відсутнє направлення останнього на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_2 просила закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, письмові клопотання сторони захисту, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статей 245, 251, 280, 283 цього Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду

За змістом п. 2.10. «є» у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 (далі - Інструкція №1376).

Інструкцією №1376 встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначено порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях ЄСПЛ, зокрема по справах «Коробов проти України» від 21.07.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (рішення у справах «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 507824 та в рапорті інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП лейтанта поліції Рейтер Анжеліки від 10.08.2023 .

Протокол сумніву в суду не викликає, оскільки складений відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП. Крім того, у протоколі зазначено про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП. При цьому, протокол не містить будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з фактичними обставинами, викладеними у ньому. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв, про що свідчить відсутність доказів в матеріалах адміністративної справи на підтвердження цього;

- відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, де зафіксовано зізнання ОСОБА_1 у вживанні алкогольних напоїв після вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, про що він неодноразово вказує працівнику поліції. Зокрема, на диску № 1 міститься файл під назвою сlip-1, на якому, починаючи з 7:20 зафіксовано, що ОСОБА_1 на пропозицію інспектора поліції пройти тест на стан алкогольного сп`яніння неодноразово стверджує, що після ДТП «поставив» машину та випив, а тому від проходження огляду відмовляється. Від пропозиції інспектора поліції пройти медичний огляд у медичному закладі ОСОБА_3 у встановленому законом порядку відмовився. Диск із відеозаписами є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення та одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення;

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Положення КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції №1376 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 поліцейським дотримано;

- постановою Галицького районного суду м. Львова від 12.07.2023 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Вказаною постановою встановлено, що 22 червня 2023 року о 20 год. 55 хв. у м. Львів на пр. Свободи, 6/8, водій ОСОБА_1 ,, керуючи авто BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Skoda Kodiaq, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 . В результаті вказаного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками;

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , відповідно до яких вона висловила ОСОБА_1 прохання виїхати з подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , однак на вказане прохання останній відреагував неадекватно, при спробі виїхати заднім ходом зачепив автомобіль, що належить ОСОБА_6 . Свідок також зазначила, що ОСОБА_3 можливо перебував у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Факт вчинення дорожньо - траснпортної пригоди, який є ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, ні ОСОБА_3 , ні його представник в судовому засіданні не заперечували.

Посилання захисника на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відсутні ознаки сп`яніння, що свідчить про те, що останній в стані сп`яніння не перебував і відповідно таких ознак не мав, не заслуговують на увагу, оскільки ознаки алкогольного сп`яніння при кваліфікації дій за ч.4 ст. 130 КУпАП у протоколі не зазначаються.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ДСА України судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Мироненко