БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1524/23
Провадження № 3/497/782/23
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.08.2023 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Кодінцевої С.В.,
за участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,
уповноваженої особи Болградського РВП ГУНП в Одеській області Лазарєва О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Болградського РВП ГУНП в Одеській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, ФОПа, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 20.10.2000 року, РНОКПП: НОМЕР_2 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
01.07.2023 року о 23:50 годині відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №129604 (надалі - протокол) поліцейським СРПП Болградського РВП старшим сержантом поліції Константиновим Іваном Степановичем.
Так, з протоколу слідує, що «01.07.2023 року о 23:00 годині в м. Болград по вул. Максима Мединського, 50, водій керував т/з ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки т/з за допомогою алкотестера «Драгер», а також у мед. закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру NC-MGB, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП» (а.с.1).
Особа відносно якої складено протокол ОСОБА_1 в судове засідання 17.07.2023 року прибув та заперечував обставини, викладені в протоколі. Стверджував, що 01.07.2023 року його було зупинено працівниками поліції з незрозумілих йому підстав, до початку дії комендантської години. Пояснив, що навіть попри те, що підстав для зупинення його транспортного засобу працівниками поліції йому роз`яснено не було, він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «драгер», результат був 0.00% проміле.
ОСОБА_1 зазначив, що йому стало відомо про складений відносно нього протокол від суду, тому що на місці зупинки йому ніхто прав не роз`яснював та не повідомляв про те, що відносно нього складено протокол, в зв`язку з чим просив закрити справу про адміністративне правопорушення, оскільки він не вчиняв зазначеного правопорушення при вказаних в протоколі обставинах.
Суд викликав до суду, особу яка склала даний протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 та поліцейського Лазарєва О.В., який був присутній на місці зупинки шляхом надіслання судової повістки виклику на ім`я начальника Болградського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язував начальника поліції забезпечити явку зазначених поліцейських в призначений час на 10:00 годину 29.08.2023 року (а.с.17), в зв`язку з чим було оголошено перерву в судовому засіданні до 10:00 години 29.08.2023 року (а.с.15, 16).
В судове засідання 29.08.2023 року:
- поліцейський який склав зазначений протокол ОСОБА_2 - не прибув, причини неявки не повідомив;
- прибув - уповноважена особа Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , який пояснив, що він займає посаду заступника начальника групи реагування патрульної поліції Болградського РВП ГУНП в Одеській області. В його службові повноваження входить здійснення контролю та перевірка патрульних нарядів Болградського РВП, які знаходяться на службі. В той день 01.07.2023 року він був відповідальним, заступив в наряд, та з метою перевірки патрульних в наряді приєднався до наряду у складі поліцейських: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Під час патрулювання по вулиці М.Мединського було зупинено відразу ж два автомобіля, та він відразу ж вийшов до автомобіля і надав вказівки патрульним, що робити їм на місці зупинки, оскільки запідозрив водія ОСОБА_6 , що він перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Поліцейський ОСОБА_7 вів розмову з водієм, під час якої останній відмовився від проходження обстеження на приладі «Драгер» та в медичному закладі, тому і було складено протокол.
Дружина водія ОСОБА_6 перебувала в сильному алкогольному сп`янінні, кидалася на нього, звинувачувала в діях з воєнкомом, тому він не мав змоги фіксувати розмову поліцейського з водієм.
Однак таких доказів суду надано не було.
Стверджував, що свої повноваження здійснює відповідно до посадової інструкції, якою передбачено необхідність здійснення контрою за патрульними нарядами, що в даному випадку він і здійснював.
У разі допущення неправомірних дій з боку працівників поліції, а також по закритим справам про адмінправопорушення, проводять службові розслідування. Скільки патрульних нарядів працювало в цей день пояснити не зміг, і чому перебував в машині саме зазначених патрульних також.
В ГУНП вимагають, щоб було декілька нарядів, чим більше тим краще з метою виявлення, фіксації та попередження правопорушень.
Підставою для зупинки даного транспортного засобу було відсутність ременя безпеки у водія.
Де саме він, ОСОБА_3 сидів в машині патрульних: ззаду, з переду чи за кермом, не пам`ятає. Чи притягувався ОСОБА_8 до відповідальності за відсутність ременя безпеки не знає.
В той час не зміг контролювати поліцейських, не міг відволікатися кожну хвилину. Не пам`ятає, хто із поліцейських знімав відео, а хто складав протокол. Не вбачає порушень в діях поліцейських в тому, що один поліцейський який краще володіє державною мовою задає питання, а інший складає протокол.
На відео з водієм ОСОБА_9 розмовляє поліцейський ОСОБА_10 .. Чому відео надано не в повному обсязі пояснити не може, оскільки все передається у відділ адмінпрактики, вони формують матеріали та направляють до суду.
Щодо прийняття рішення за даними матеріалами справи, покладався на розсуд суду, оскільки за наявним відео та доказами не було підстав для складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП та притягнення особи до відповідальності, тому буде проводитись службова перевірка відносно зазначених поліцейських.
Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.ст.251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Частиною першою ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, […], а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.?
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 Правил дорожнього руху України).
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений і чітко визначений наступними нормативними документами, та має бути строго дотриманий особою, яка складає протокол про адміністративне правопорушення:
- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року N 476, від 28 жовтня 2015 року №888 (надалі Порядок).
Згідно ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду (п.1).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п.2).
Згідно п.3 Інструкції […] ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 6 Інструкції […] визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 розділ І).
Розділ ІІ чітко визначає послідовність дій поліцейського при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме:
1. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
2. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.
3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
4. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
6. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
7. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно п.10 названої Інструкції [...] результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.
Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Пункт 11 Інструкції чітко визначає, що оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.
Зазначений вище Порядок […] визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.
Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), під час керування транспортними засобами, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Пункт 5 Порядку [...] встановлює, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Згідно п. 6 Порядку [...] водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
З огляду на зазначене, слід зробити висновок, що чітко визначений Порядок […] покладає на поліцейських обов`язок суворо його дотримуватись, і діяти виключно до повноважень наданих їм.
Судовим розглядом за результатами досліджених матеріалів встановлено, що :
1) поліцейським СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції Константиновим І.С. 01.07.2023 року о 23:50 годині відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №129604.
Зі змісту протоколу слідує, що «01.07.2023 року о 23:00 годині в м. Болград по вул. Максима Мединського, 50, водій керував т/з ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки т/з за допомогою алкотестера «Драгер», а також у мед. закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру NC-MGB, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП» (а.с.1).
З дослідженого в судовому засіданні відео на DVD-R диску, долученого до протоколу (а.с.2) вбачається відсутність події, на яку посилається поліцейський в протоколі, а саме: не вбачається відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, навіть навпаки, на одному з відеозаписів зафіксовано момент згоди ОСОБА_1 на огляд за допомогою алкотестеру «Драгер», після чого поліцейський пішов в бік патрульної машини, покликавши до машини і ОСОБА_1 , попросив пройти за ним, відкрив двері та на цьому відеозапис закінчується.
На відео також зафіксовано, що поліцейський представився ОСОБА_11 , та саме він вів розмову з водієм, і саме він пропонував пройти обстеження. На іншому відео зафіксовано появу біля автомобіля ОСОБА_3 ..
Тоді, як поліцейський ОСОБА_2 , який склав саме зазначений протокол, опитування водія не здійснював, та не пропонував пройти обстеження на виявлення факту алкогольного сп`яніння.
Суд звертає увагу, що з метою надання правомірної оцінки та визнання відеозапису як доказу правомірним та допустимим - відеозапис має бути безперервним, та на ньому мають бути зафіксовані усі події, на які посилається поліцейський в протоколі.
За даних обставин заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про те, що він погодився пройти алкотестер «Драгер», оскільки такі твердження підтверджуються наданим суду разом з протоколом відеозаписом.
Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України тлумачаться судом на користь ОСОБА_1 , і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Дійсно, з відеозапису вбачається момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , його згода на проходження обстеження за допомогою алкотестера «Драгер», однак не вбачається відмови від проходження такого огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», чи в медичному закладі, як про це зазначено в протоколі.
Застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів регулюються Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року.
Відповідно до п.5 Розділу ІІ вказаної Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Згідно п.п. 1, 2 Розділу VII Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.
Пунктом 1 Розділу VIIІ передбачено, що вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА, на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником до такого сервера.
Пунктами 5,6,7,9 Розділу VIIІ передбачено, що контроль за використанням технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснює відповідальна особа, за інформацією, отриманою з їх допомогою,- безпосередньо керівник органу, підрозділу поліції. Дозвіл на копіювання та видачу відеозаписів надається відповідальній особі виключно за рішенням керівника цього органу, підрозділу поліції. Копіювання та видача відеозапису проводяться відповідальною особою на підставі відповідного письмового доручення керівника органу, підрозділу поліції або особи, яка виконує його обов`язки. У разі копіювання та видачі відеозапису робиться відмітка в Журналі обліку копіювання та видачі відеозаписів зі стаціонарної системи або в Журналі обліку. Відеозаписи або копії з них можуть бути надані за вмотивованими запитами органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури, слідчого судді та суду, поліцейського та інших осіб у порядку, передбаченому законодавством України. Відеозаписи працівникам органу, підрозділу поліції видаються в тому вигляді, в якому вони були збережені на док-станції,- без коригування.
Тобто, докази відмови від проходження обстеження з використанням технічного приладу Драгер, або в медичному закладі - в матеріалах справи відсутні.
За даних обставин матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 за обставин, зазначених у протоколі, керував автомобілем по вул. Максима Мединського в м. Болград в стані алкогольного сп`яніння.
2) Суд звертає увагу, що з дослідженого відеозапису не вбачається: щоб поліцейський пред`явив особі алкотестер Драгер, роз`яснив порядок проходження обстеження, наслідки відмови, навіть не роз`яснював прав вказаній особі.
Дійсно, в матеріалах справи наявний протокол серії ААД №129604, в якому в графах, де має бути підпис особи, відносно якої складено протокол значиться: «відмовився» (а.с.1).
Разом з тим, в матеріалах справи наявний документ під назвою «Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів», з якого вбачається нібито відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. В графі «З результатами згоден» значиться: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від проходження та підпису відмовився» (а.с.4).
Також наявне направлення поліцейського на медичне обстеження ОСОБА_1 до «Болградської ЦРЛ» (а.с.5).
Пункт 11 розділу ІІ названої вище інструкції вимагає здійснення оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу згідно з чинним законодавством.
Таким чином, відмова особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення від підпису процесуального документу має бути засвідчена належним чином: відеофіксацією або залученням понятих.
В даному випадку, в матеріалах справи відсутня відеофіксація відмови особи, відносно якої складено протокол від підпису, також не залучались поняті, які могли б підтвердити відмову особи від підпису, тому суд позбавлений можливості переконатися в обставинах, на які посилається поліцейський щодо відмови ОСОБА_1 від підпису зазначених процесуальних документів.
3) Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння […] а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
1. В протоколі поліцейський намагається притягнути особу до відповідальності за « …керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння […] та одночасно за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння».
КУпАП не передбачає такого формулювання обвинувачення та відповідальності за таке правопорушення.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
З вищевикладеного слідує, що в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП викладено неконкретне обвинувачення, що позбавляє особу можливості належного захисту, а суд можливості перевірити правильність і обґрунтованість пред`явленого обвинувачення. Тобто має місце грубе порушення права на захист.
Суду слід враховувати правову позицію, викладену в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016), що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
4) Як вже було встановлено судом вище, в протоколі зазначено: «водій керував т/з […]», не зазначено, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
Разом з цим, якщо взяти до уваги позицію особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що « […] водій керував т/з […]», то поліцейський мав би довести правомірні підстави для зупинки транспортного засобу, оскільки вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію»:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;
10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
Інші підстави є незаконними.
Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»).
До матеріалів справи про адміністративне правопорушення, поліцейським не додано необхідних документів, а тому не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу.
В матеріалах, які направлені до суду поліцейським також нічого не зазначено про причину зупинки та складення відносно ОСОБА_1 будь-якої постанови про порушення ПДР України.
А відтак, безпідставна зупинка транспортного засобу є незаконною. З огляду на те, що доказів про підстави для зупинки транспортного засобу під нібито керуванням ОСОБА_1 поліцейським не додано до матеріалів справи, то саме зупинка транспортного засобу та наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».
Чернівецький апеляційний суд у рішенні від 13 жовтня 2022 року по справі 718/1824/22 дійшов висновку, що зупинка водія поліцією «просто так» не є законною, тому всі подальші вимоги поліції до нього, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний.
Адже, у випадку безпосереднього виявлення поліцейським факту вчинення особою адміністративного правопорушення (наприклад внаслідок власного спостереження), про даний факт необхідно складати рапорт на ім`я керівника підрозділу патрульної поліції. Зазначений рапорт долучається до матеріалів справи та повинен враховуватись під час розгляду справи, в якості належного доказу, в сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами по справі.
5) Особливу увагу суд звертає на наступне:
Уповноважена особа Болградського РВП ГУНП в Одеській області Лазарєв О.В., не зміг надати суду належні, допустимі та достатні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , та спростувати доводи цієї особи щодо його не винуватості.
При цьому не зміг пояснити свою присутність на місці зупинки водія ОСОБА_1 у складі патрульного наряду, з посиланням на відповідні докази та документи.
Тоді як особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення поліцейський ОСОБА_2 до суду не прибув не зважаючи на виклик суду, та необхідних пояснень не надав.
Хоча з дослідженого відео слідує, що з водієм ОСОБА_1 спілкувався поліцейський Сорока М., а не ОСОБА_2 , що також не заперечував присутній в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_3 , який не був у складі патрульного наряду, а зі слів згідно своїх посадових обов`язків мав здійснювати контроль за роботою цього наряду.
Таким чином, з огляду на встановлені обставини, на пояснення поліцейського ОСОБА_3 , який переконував суд в тому, що він діяв відповідно до своєї посадової інструкції, та мав контролювати дії патрульного наряду, до складу якого він в даному випадку долучився, суд прийшов до висновку, що уповноважена особа Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , який займає посаду заступника начальника групи реагування патрульної поліції Болградського РВП ГУНП в Одеській області і з його слів «в службові повноваження входить здійснення контролю та перевірка патрульних нарядів Болградського РВП, які знаходяться на службі» не справився з покладеними на нього обов`язками.
Тобто не спромігся проконтролювати роботу поліцейських як з приводу зупинки транспортного засобу, так і з приводу перевірки водія на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі щодо правильності складання і оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення (протоколу про адміністративне правопорушення та додатків до нього), фіксації вказаного правопорушення тощо.
З наданих ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснень - не зрозуміло, чи відповідають дії поліцейського ОСОБА_3 вимогам чинного законодавства, зокрема Закону України «Про національну поліцію», яким на поліцейського покладено певні обов`язки та надано вичерпний перелік повноважень.
Відкритим залишилось питання, що ж намагався проконтролювати поліцейський ОСОБА_3 в даній ситуації, якщо дійсно він мав такий намір, та чому ж маючи відповідні повноваження не надав практичну допомогу поліцейським даного патрульного наряду, не виявив на місці зупинки їх порушення, не зорієнтував на правильність їх дій та необхідність правильної фіксації і оформлення виявлено правопорушення, якщо воно дійсно було.
6) Згідно ст. 251 ч.2 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Усе вищезазначене свідчить про не дотримання поліцейським вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка чітко визначає послідовність дій поліцейського при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння і оформлення його результатів.
Порушення інспектором цієї процедури зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності. Це ускладнює встановлення об`єктивної сторони вчиненого порушення та вини особи в його вчиненні.
В даному випадку, заслуговують на увагу твердження особи, відносно якої складено протокол про те, що він, ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Усі перелічені обставини, свідчать про те, що поліцейський не дотримався передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, а тому такий огляд згідно частини п`ятої зазначеної статті вважається недійсним, і доводи особи, відносно якої складено протокол в цій частині є слушними.
Згідно п.1 розділу ІІ цієї Інструкції слідує, що протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП.
До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:
1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;
2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;
3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;
4) направлення водія до медичного закладу;
5) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Згідно п.7 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 № 1376 - не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечними доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Проаналізувавши надані суду документи, суд дійшов висновку, що дії поліцейського СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Константинова І.С., який склав протокол відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не відповідають встановленим вимогам закону щодо порядку фіксації адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, та свідчать про неналежне виконання працівником поліції своїх посадових обов`язків, що в даному конкретному випадку фактично призвело до нівелювання положень ст.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими визначені завдання цього кодексу, зокрема: зміцнення законності, запобігання правопорушенням та виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і законів України та сумлінного виконання своїх обов`язків.
Обов`язково слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі у судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії2, пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).
У зв`язку із чим, суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.
Відповідно до положення ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
Згідно із ч. 3 п. (b) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі за текстом - Конвенція) питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.
Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.
Оцінюючи докази в їх сукупності, на підставі повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи, суд приходить до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 при зазначених в протоколі обставинах дійсно відмовився від проходження огляду з використанням технічного приладу «Драгер» та медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
А відтак, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю, оскільки положеннями ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.221, 247 ч.1 п.1. п.7, 254, 256, 266, 280, 283-289 КУпАП, суд
Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст судового рішення складено і проголошено о 09:00 годині 30.08.2023 року.

Суддя: С.В.Кодінцева