Справа № 503/1121/23
Провадження №3/503/834/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

встановив:

18 липня 2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 762406, згідно змісту якого 17.07.2023 року близько 16.30 години ОСОБА_1 перебуваючи на вул. Шляхетній в с. Мала Слобідка, Подільського району Одеської області, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , в присутності сторонніх осіб, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 сама висловлювалася нецензурною лайкою, а також вказав, що має на своєму утриманні неповнолітню дитину, інвалідності не має.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступні обставини.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 173 КУпАП відноситься до розділу 14 цього Кодексу «Адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку».

У відповідності з диспозицією ст. 173 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою закону настає в разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 19.07.2023 року (а.с.5), останній 17.07.2023 року близько 16.30 години перебував біля домоволодіння ОСОБА_2 , під час розмови між ними виник конфлікт, в ході якого він декілька разів виразився нецензурною лайкою на її адресу.

В письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 від 18.07.2023 року (а.с.6) зазначено, що 17.07.2023 року близько 16.30 години вона перебувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , куди близько 16.30 години прибув ОСОБА_1 та почав виражатися на її адресу нецензурною лайкою, також зазначила, що конфлікт тривав на території її домоволодіння близько 15 хвилин, після чого, вигнавши ОСОБА_1 , вона вирішила про дану події повідомити до поліції.

В свою чергу, в письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 від 18.07.2023 року (а.с.7), остання повідомила, що 17.07.2023 року близько 16.30 години до помешкання її свекрухи ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , де вона також проживає, прибув ОСОБА_1 та почав виражатися на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, також зазначила, що конфлікт тривав близько 15 хвилин, після чого ОСОБА_1 вирушив у невідомому напрямку.

При цьому, згідно рапорту інспектора-чергового ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області Сауляка В.С. від 18.07.2023 року (а.с.3), ОСОБА_2 про вище зазначену подію повідомила до поліції зателефонувавши на службу 102 лише 18.07.2023 року о 14.16 годині, тобто майже через добу після вказаної події, що суперечить письмовим поясненням самої ОСОБА_2 про те, що повідомлення до поліції про подію було нею здійснено після того як вигнали ОСОБА_1 зі свого домоволодіння.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що під час доведення винуватості особи не має залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Ураховуючи зазначене вище матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обсягу належних, допустимих і достатніх доказів, на підставі яких суд мав би можливість дійти до неспростовного висновку про наявність в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу пред`явленого правопорушення. У зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю внаслідок відсутності доказів (недоведеності) винуватості особи.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 173, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко