Справа 350/1145/23
Номер провадження 3/350/405/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2023 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне правопорушення вчинено за таких обставин:

10 липня 2023 року о 01 год. 29 хв. в сел.Брошнів-Осада по вул.22 Січня ОСОБА_1 керував автомобілем марки Honda Accord, д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, зокрема на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибув.

Представник ОСОБА_1 адвокат Головатюк І.М. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі, в обгрунтування якого зіслався на те, що у працівників поліції була відсутня обгрунтована підозра, що водій перебував у стані алкогольного сп?яніння, оскільки на місці зупинки поліцейським було озвучено твердження про «відчуття запаху алкоголю із салону автомобіля», а пасажири підтвердили факт вживання саме ними алкогольних напоїв, відтак підозри у алкогольному сп?янінні саме щодо водія даного транспортного засобу працівниками поліції не оголошувалось. Також фабула протоколу містить три ознаки алкогольного сп?яніння, дві з яких, а саме: не чітка вимова та тремтіння пальців рук, що описують характерний для водія стан на місці зупинення транспортного засобу не знаходять свого підтвердження на відеозаписі з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції.

Також адвокат стверджує, що працівниками поліції була порушена процедура огляду водія на виявлення стану алкогольного сп?яніння. Так, на відеозаписі «№0.000000-E0.000000-S000 END» зафіксовано пропозицію пройти або огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу або огляд у медичному закладі або відмовитись від проходження огляду. Відтак не зрозумілою видається пропозиція поліцейського від якого саме виду огляду можна відмовитися, що не відповідає порядку проводження огляду згідно із ст. 266 КУпАП та Інструкцією. Таким чином зафіксована відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинення та від проведення огляду у медичному закладі, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення є відповіддю на запропоновану працівниками поліції дію, що не узгоджується із приписами чинного законодавства України. Також адвокат зазначив, що стаття 266 КУпАП, яка визначає процедуру огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп?яніння не передбачає дискреційних повноважень у працівників патрульної поліції щодо прийняття на власний розсуд рішення про надання водієві права вибору, яким чином останній повинен проходити зазначений огляд, а навпаки чітко визначає процедуру проходження огляду, не дотримуючись якої, такий огляд вважається недійсним.

Також адвокат ствердив, що у матеріалах справи наявне направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп?яніння, проте, зазначене направлення не вручалося особисто ОСОБА_1 , останній його не підписував та взагалі не знав про існування такого направлення. З відеозаписів наявних в матеріалах справи також не вбачається момент вручення письмового направлення ОСОБА_1 , що свідчить про те, що працівник поліції порушив встановлений законом порядок проведення огляду та направлення ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я та додав зазначене направлення до матеріалів справи вже після складання протоколу.

22.08.2023 представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Головатюк І.М. подав до суду письмове клопотання у якому просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з вищевикладених підстав.

Вислухавши представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він порушив п.2.5 ПДР.

Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносити у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Щодо об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то визначені склади об`єктивної сторони даного правопорушення, які полягають у :

- керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння;

- керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння;

- керуванні транспортним засобом в стані іншого сп`яніння;

- керуванні транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння;

- передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває під впливом таких лікарських препаратів;

- відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП спеціальний водій, тобто особа, яка керувала транспортним засобом в стані сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП можливе лише у випадку наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, його представник суду пояснив, що в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не перебував.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена такими дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 252332 від 10.07.2023, який за своєю суттю є основоположним документом, на підставі якого особу можна притягнути до адміністративної відповідальності, у якому зазначено відомості про посадову особу, яка склала даний протокол та особу, відносно якої він складений, суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, а також стаття, якою передбачена відповідальність (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд на стан сп`яніння не проводився, від підпису водій відмовився (а.с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого огляд у медичному закладі відносно ОСОБА_1 не проводився (а.с. 3);

- відеозаписами, що містяться на багатофункціональному цифровому відеодиску (а.с.9), з яких встановлено, що процедура огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння не проведена, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

Зокрема встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Honda Accord, д.н.з НОМЕР_1 , а тому він є суб`єктом вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Виявивши у водія ознаки алкогольного сп`яніння працівник поліції роз`яснила йому процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема те, що він має право продути алкотестер «Драгер» на місці зупинки або відмовитись від проходження такого огляду, а також має право проїхати у медичний заклад і пройти там огляд на стан алкогольного сп`яніння. На це ОСОБА_1 відповів, що він знає всі ці правила.

Роз`яснивши процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейська запропонувала ОСОБА_1 продути алктотестер «Драгер» на місці зупинки, на що останній відповів «Ні». Після цього поліцейська уточнила: «Ви відмовляєтесь?», на що ОСОБА_1 ствердно відповів «Я відмовляюсь».

Зафіксувавши відмову водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейські запропонували водію проїхати в медичний заклад для проходження такого ж огляду, на що ОСОБА_1 відповів: «Я не буду їхати».

Суд бере до уваги також те, що з поведінки ОСОБА_1 , зафіксованої на відеозаписах вбачається, що він розумів та усвідомлював, що працівники поліції пропонують йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився від проходження такого огляду в категоричній формі.

Важливим є те, що працівник поліції пояснила ОСОБА_1 , що відмова від проходження огляду дня визначення стану алкогольного сп`яніння свідчить про те, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим на нього буде складено протокол.

Однак, в ході тривалого спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 жодного разу не виявив бажання довести свою невинуватість та пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, що з урахуванням вищевикладеного свідчить про обґрунтованість достатніх підстав вважати, що водій керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та міг перебувати у стані алкогольного сп`яніння. До такого висновку слід прийти враховуючи також ту обставину, що в ході спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не висловлював заперечень з приводу керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. У присутності водія було складено протокол про адміністративне правопорушення, з якими він ознайомився.

У клопотанні про закриття провадження у справі адвокат Головатюк І.М. заперечуючи щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП зазначив, що у працівників поліції була відсутня обгрунтована підозра, що водій перебував у стані алкогольного сп?яніння, оскільки на місці зупинки поліцейським було озвучено твердження про «відчуття запаху алкоголю із салону автомобіля», а пасажири підтвердили факт вживання саме ними алкогольних напоїв.

Так, на відеозаписів з назвою «Шайко 130 (3)» зафіксовано, як поліцейський звертаючись до водія, говорить, що з салону авто відчутно запах алкоголю. Враховуючи, що окрім водія в авто знаходились ще двоє пасажирів, поліцейський міг припускати, що запах алкоголю може бути відчутний як від пасажирів, так і від водія. Після цього водій ОСОБА_1 вийшов з авто та продовжив спілкування з поліцейськими на вулиці.

При цьому твердження адвоката про те, що у працівників поліції була відсутня обгрунтована підозра, що водій перебував у стані алкогольного сп?яніння є неспроможними, оскільки на долученому відеозаписі із назвою «Шайко 130 (3)» на 09:13 хв. зафіксовано, як поліцейський стверджує, що відчуває запах алкоголю від всіх трьох осіб, які їхали у авто, тобто від двох пасажирів та водія.

Тобто після того як водій вийшов з авто, поліцейські переконались у наявності ознак у водія алкогольного сп`яніння, після чого запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Щодо двох інших ознак алкогольного сп`яніння, зокрема не чітка вимова та тремтіння пальців рук, адвокат стверджує, що вони описують характерний для водія стан на місці зупинення транспортного засобу не знаходять свого підтвердження на відеозаписі з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції.

Незважаючи на те, що такі ознаки справді не вбачаються із долучених до справи відеозаписів, такі доводи адвоката є необґрунтованими, оскільки камера патрульних не була та не могла бути постійно направлена в сторону водія, у зв`язку з чим на відеозаписах не зафіксовано тремтіння пальців рук ОСОБА_2 .

Водночас адвокат у своє клопотанні зазначив, з чим також погоджується суд, що встановлення наявності чи відсутності ознак алкогольного, наркотичного чи іншого виду сп`яніння водія віднесена до виключної компетенції поліцейського, який для перевірки цього стану пропонує водієві пройти відповідний медичний огляд. Лише в процесі проведення огляду в установленому законом порядку може бути підтверджена обгрунтованість сумнівів працівників поліції у стані здоров?я водія.

Тобто, встановити ознаки алкогольного сп`яніння може виключно працівник поліції, а водій у свою чергу, повинен пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, щоб спростувати сумніви, які виникли у поліцейського щодо виявлених ознак алкогольного сп`яніння.

Однак, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

У поданому до суду клопотанні адвокат Головатюк І.М. також ствердив, що працівниками поліції була порушена процедура огляду водія на виявлення стану алкогольного сп?яніння, оскільки на відеозаписі «№0.000000-E0.000000-S000 END» зафіксовано пропозицію пройти або огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу або огляд у медичному закладі або відмовитись від проходження огляду. Відтак не зрозумілою видається пропозиція поліцейського від якого саме виду огляду можна відмовитися, що не відповідає порядку проводження огляду згідно із ст. 266 КУпАП та Інструкцією.

Однак, такі твердження адвоката є необґрунтованими, оскільки на відеозаписі з назвою «Шайко 130 (1)» зафіксовано факт роз`яснення поліцейською водію ОСОБА_1 процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема те, що він має право продути алкотестер «Драгер» на місці зупинки або відмовитись від проходження такого огляду, а також має право проїхати у медичний заклад і пройти там огляд на стан алкогольного сп`яніння. На це ОСОБА_1 відповів, що він знає всі ці правила.

Суд зазначає, що виконати вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, є обов`язком кожного водія.

Разом з тим, примусове проведення огляду водія на стан сп`яніння є недопустимим, що надає право особі відмовитись від проходження відповідного огляду. Однак у цьому випадку, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, і відмова пройти огляд фактично прирівнюється до визнання своєї провини.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що працівник поліції роз`яснила водію процедуру, передбачену вимогами чинного законодавства, зокрема пояснила, що він має право пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також має право відмовитись від такого огляду, у зв`язку з чим має пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Твердження адвоката про те, що стаття 266 КУпАП не передбачає дискреційних повноважень у працівників патрульної поліції щодо прийняття на власний розсуд рішення про надання водієві права вибору, яким чином останній повинен проходити зазначений огляд є неспроможними, оскільки працівник поліції, як вбачається із відеозаписів, не приймала рішення про надання водію того чи іншого права, а тільки пояснила процедуру огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, в тому числі його право відмовитись від проходження такої процедури, оскільки примусове проведення огляду водія на стан сп`яніння є недопустимим.

Як суд зазначив вище, роз`яснивши процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейська запропонувала ОСОБА_1 продути алктотестер «Драгер» на місці зупинки, на що останній відповів «Ні». Після цього поліцейська уточнила: «Ви відмовляєтесь?», на що ОСОБА_1 ствердно відповів «Я відмовляюсь». Зафіксувавши відмову водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейські запропонували водію проїхати в медичний заклад для проходження такого ж огляду, на що ОСОБА_1 відповів: «Я не буду їхати».

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що працівниками поліції була дотримана процедура проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, а факт відмови водія від такого огляду зафіксований належним чином.

Щодо тверджень адвоката про те, що у матеріалах справи наявне направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп?яніння, проте, зазначене направлення не вручалося особисто ОСОБА_1 , останній його не підписував та взагалі не знав про існування такого направлення, суд зазначає таке.

На відеозаписах справді не зафіксовано факту вручення ОСОБА_1 направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, вищезазначене направлення має правове значення для лікаря медичного закладу, який повинен провести медичний огляд, і не впливає на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився проходити такий огляд на вимогу поліцейського, однак факт складення/нескладення такого направлення свідчить про дотримання/недотримання процедури огляду водія загалом.

Враховуючи вищезазначене, відсутність зафіксованого на відеозаписах факту вручення ОСОБА_1 вищезазначеного направлення не є підставою для закриття провадження у цій справі у зв`язку із відсутності в діях водія складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Застосовуючи стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення та особу яка притягується до адміністративної відповідальності, її майновий стан та обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

З врахуванням того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір на користь державного бюджету України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в у розмірі 0,2 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.279, 283 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф сплатити на рахунок: UA0009001; отримувач коштів: ГУК в Iвано-Франківській області 21081300; код отримувача: ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету - 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 в дохід держави 536.80 грн. судового збору, отримувач коштів Державна судова адміністрація України «Судовий збір»/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя :