Справа № 153/989/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2023 р. смт. Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Скаковська І.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Вінницького апеляційного суду стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

07 серпня 2023 року до Томашпільського районного суду Вінницької області із Вінницького апеляційного суду надійшли для розгляду по суті матеріали заяви про самовідвід судді Ямпільського районного суду Вінницької області Гаврилюк Т.В., від розгляду адміністративного матеріалу №153/989/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Підставою самовідводу є те, що потерпілою у вказаній справі є ОСОБА_2 , яка є помічником суддді Ямпільського районного суду Вінницької області. Вказана обставина є підставою для заявлення суддею самовідводу задля уникнення у будь-кого сумнівів щодо неупередженості судді.

Дослідивши заяву про самовідвід, суд прийшов до наступного висновку.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або самовідвід, та, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід).

Однак згідно з частиною 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» (від 29 червня 2004 року №1906-IV), чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до п. 55 Рішення Європейського Суду з прав людини «Гурепка проти України» «з огляду на свою усталену прецедентну практику, суд не має сумніву, що в силу суворості санкції дана справа за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції, та, відповідно, й статті 2 Протоколу №7 до Конвенції.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід (самовідвід), порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід) та визначення підсудності. Проте діючий КПК України передбачає відповідні статті, а тому, при розгляді заяви про відвід (самовідвід), слід застосувати аналогію права. Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

З метою виключення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді Гаврилюк Т.В., для забезпечення достатніх гарантій на справедливий розгляд даної справи та виходячи із положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суд вважає, що заява про самовідвід судді Гаврилюк Т.В. підлягає задоволенню, а матеріали про адміністративне правопорушення №153/989/23 підлягають повторному автоматизованому розподілу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 75-82 КПК України, ст.ст. 2, 268, 287, 279, 283-285, 287-289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Ямпільського районного суду Вінницької області Гаврилюк Тетяни Володимирівни від розгляду справи про адміністративне правопорушення №153/989/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП-задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення № 153/989/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП передати до канцелярії Ямпільського районного суду Вінницької області для повторного автоматизованого розподілу з метою визначення судді для розгляду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: І. В. Скаковська

Повний текст постанови виготовлено 31 серпня 2023 року.