ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 680/299/23

Провадження № 33/4820/479/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому з участю секретаря Антала Є.В. апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 26 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

04.05.2023 року серії ААБ № 165754 водій ОСОБА_1 04.05.2023 року о 00 год. в с. Куражин вул. Центральна, 3 керував автомобілем «ВАЗ 21213», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя) та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 26 липня 2023 року скасувати, закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 ч.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову суду вважає такою, що прийнята з істотним порушенням вимог закону.

Вказує, що працівники поліції безпідставно його зупинили, оскільки правил дорожнього руху України останній не порушував, а тому всі подальші вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати, а всі складені щодо нього процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами його вини.

Зазначає, що відеозапис, наявний в матеріалах справи є неналежним та недопустимим доказом, оскільки він не є безперервним, на ньому відсутнє зображення учасників події, предметів навколишнього середовища, що може свідчити про його форматування та зміну.

Вважає, що поліцейські зобов`язані були залучити двох свідків для проходження огляду ОСОБА_1 ,оскільки відеозапис здійснювався несправним технічним засобом.

Окрім цього, протокол про адміністративне правопорушення складений всупереч вимогам закону, так як в ньому не зазначено прізвища та ім`я особи, яка склала протокол.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Мотиви суду

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 165754 від 04.05.2023 року, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 04.05.2023 року о 00 год. 00 хв. в с. Куражин по вул. Центральна, 3 керував автомобілем «ВАЗ 21213», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя) та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП(а.с. 1);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу DragerAlcotestу зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя(а.с. 2);

- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 165754 від 04.05.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі (а.с. 8).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є надуманими, і спростовуються наведеними доказами.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_1 , оскільки правил дорожнього руху України останній не порушував, апеляційний суд відкидає, виходячи з наступного.

З наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу «ВАЗ 21213», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 стало те, що останній намагався втекти від співробітників поліції під час комендантської години.

Крім того, з наявних в матеріалах справи відеозаписів також вбачається, що працівники поліції висловлювали законні вимоги до ОСОБА_1 , а саме: пред`явити посвідчення водія, документи на транспортний засіб, а пізніше, у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Безпідставними є доводи про те, що долучений відеозапис не може бути доказом у справі, так як він не є безперервним та не висвітлює подію від початку і до закінчення, оскільки, як вбачається із диску, який наданий працівниками поліції, на ньому зафіксовані відеозаписи з нагрудної камери поліцейських. Дані відеозаписи взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують одні і ті самі обставини справи.

З переглянутого в апеляційному суді відеозапису, вбачається, що він містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння та на неодноразові вимоги поліцейського про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я, відмовився від проходження такого.

Враховуючи викладене, будь-яких порушень при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння апеляційний судом не встановлено.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, а тому працівники поліції правомірно склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Отже, судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що відсутність двох свідків при проведенні огляду свідчить про неправомірність такого огляду.

За змістом ч.2 ст.266 КУпАП обов`язкова присутність свідків під час огляду особи на стан сп`яніння на місці зупинки, передбачена виключно у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Отже, з урахуванням наявності такого відеозапису, залучення двох свідків у даному провадженні не обов`язкове.

Апеляційний суд відкидає посилання апелянта на вимоги п.6 ч.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, щодо процедури фіксації відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, яка проводиться у присутності двох свідків. Такий огляд у присутності двох свідків проводиться за наведених підстав, при відсутності фіксації події на відеозапис, тобто з додержанням вимог ст. 266 ч.2 КУпАП, про що йдеться в ч.1 п.7 Інструкції.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності доказів доданих до матеріалів провадження щодо ОСОБА_1 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Твердження апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено прізвище ім`я по-батькові інспектора, який склав протокол не слушними, оскільки протокол має підпис поліцейського який його склав та його прізвище, ім`я по батькові ОСОБА_2 , яке збігається з відомостями вказаними в інших доданих до протоколу документами

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Інші доводи апеляційної скарги також є безпідставними та необґрунтованими, а тому не беруться до уваги та не можуть бути підставою для зміни чи скасування постанови суду.

Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП,щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає,що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючисьст.ст.293, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 26 липня 2023 року залишити без задоволення.

Постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 26 липня 2023 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя: