Справа № 487/2934/23
Провадження № 3/487/1340/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Нікітіна Д.Г., за участю секретаря судового засідання Сідлецької О.М, розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.05.2023 р. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 819910, в якому зазначено: 13.05.2023 року о 20:00 год. ОСОБА_1 за місцем мешкання АДРЕСА_2 вчинив сварку відносно своєї дружини ОСОБА_2 в ході якої виражався грубою нецензурною лайкою, ображав, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав.

Потерпіла ОСОБА_3 надала до суду письмову заяву, просила суд не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю претензій до нього.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження колекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Суть даного правопорушення, зокрема, зводиться до вчинення таких дій, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона складу ч. 1 ст. 173-2 КУпАП має обов`язкову ознаку - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Натомість доказів, що підтверджують обставини, викладені в протоколі, матеріали справи не містять.

З наданої до суду заяви потерпілої, не вбачається обставин викладених в протоколі..

При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Надані суду докази не дають суду підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що суд при винесенні постанови по справі не має право самостійно збирати докази по справі, оскільки відповідно до ст.251 КУпАП, вказаний обов`язок покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно п.1 ч. ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи надані докази в сукупності, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, суд приходить до переконання про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 п.1, 283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.

Суддя Д.Г. Нікітін