Справа № 643/4438/23
Провадження № 3/643/3115/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2023 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Опис обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії № 0019293 від 25.05.2023, 25.05.2023 о 15-30 год. за адресою: м. Харків, вул. Ньютона, буд. 5, ліцензіатом КП «Салтівське депо», директором якого є ОСОБА_1 , порушено установлений законом строк повідомлення органу ліцензування про внесення змін у письмовій або електронній формі протягом не пізніше ніж одного місяця, а саме не повідомлено про зміну даних орган ліцензування у письмовій або електронній (із застосуванням цифрового підпису) формі протягом не пізніше одного місяця, а саме працевлаштування технічного персоналу: ОСОБА_2 , наказ/розпорядження про прийняття на роботу з 25.10.2022; ОСОБА_3 , наказ/розпорядження про прийняття на роботу з 01.11.2022; ОСОБА_4 , наказ/розпорядження про прийняття на роботу з 08.11.2021, чим порушено ч. 2 ст. 18 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», а також п.п. 2 п. 16 Ліцензійних умов, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1001 від 02.12.2015.

Кваліфікація згідно протоколу про адміністративне правопорушення

Вказані дії кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 164 КУпАП.

Позиція учасників справи

Представники відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті Амельченко С.О. та Терещенко А.А. у судовому засіданні 21.08.2023 зазначили, що підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та просять накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 21.08.2023, не з`явився, викликався до суду належним чином шляхом направлення судової повістки.

Судова повістка направлялась на адресу місця проживання ОСОБА_1 , зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вручена адресату 04.08.2023.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про складення відносно нього матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності та його розгляд в Московському районному суді м. Харкова. Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 підписав вказаний протокол у відповідній графі без будь-яких зауважень щодо правильності зазначення його місця проживання.

Таким чином, судом було вжито передбачених законодавством України заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату і місце розгляду справи (ст. 277-2 КУпАП) та реалізації його права приймати участь у розгляді справи в суді.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Положеннями ч. 6 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за порушення ліцензіатом установленого законом строку повідомлення органу ліцензування про зміну відомостей, зазначених у заяві та документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії.

Згідно п.п. 2 п. 16 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1001 від 02.12.2015, ліцензіат зобов`язаний повідомляти у письмовій або електронній (із застосуванням цифрового підпису) формі органу ліцензування про всі зміни даних (у тому числі розширення, звуження), зазначених у документах, що додавалися до заяви на отримання ліцензії, протягом не пізніше ніж одного місяця з дня настання таких змін.

Відповідно до п.п. 4 п. 7 Ліцензійних умов, до заяви на отримання ліцензії, крім документів, передбачених статтею 11 Закону, додаються за підписом здобувача ліцензії або уповноваженої ним особи такі підтвердні документи: відомості про кваліфікацію персоналу автомобільного перевізника, визначеного пунктами 12-15 цих Ліцензійних умов, за формою згідно з додатком 5.

Положеннями п. 12 Ліцензійних умов передбачено, що персонал, що перевіряє технічний стан та виконує роботи з технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів, повинен мати: професійно-технічну освіту за спеціальністю слюсар з ремонту автомобілів або вищу освіту за спеціальністю автомобілі та автомобільне господарство; стаж роботи за фахом - не менше одного року.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

В п. 17 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 у справі 487/2854/17 вказана, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.

В Постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 804/401/17 зазначено, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

У постанові Дніпровського апеляційного суду від 24.07.2023 у справі № 199/5205/23 зазначено, що із доктринального тлумачення норм ст. 9, 38 КПК України випливає, що триваюче правопорушення вчинюється протягом біль-менш тривалого часу і характеризується безперервним здійсненням єдиного діяння, в тому числі, тривалим безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Вважається, що триваючі правопорушення припиняються у разі виявлення факту цих правопорушень компетентним органом при проведенні перевірок, в тому числі, при виявленні таких проступків, як відсутність обліку доходів та витрат щодо яких встановлена обов`язкова форма обліку, бухгалтерського обліку об`єктів оподаткування, ведення його із порушенням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інші правопорушення, встановити які можливо лише під час проведення документальної перевірки на підставі первинних документів. До адміністративних правопорушень, які мають разовий характер і не є триваючими, відносяться такі проступки, як несвоєчасна подача декларацій, розрахунків, аудиторських висновків, платіжних доручень на внесення платежів до бюджету та державних цільових фондів тощо. Днем вчинення таких правопорушень є дата порушення граничного строку подачі декларації, про доходи до фіскального органу, порушення граничного строку подачі до закладу банків платіжних документів про оплату податків, зборів тощо. Таким чином, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення не є триваючим, оскільки інкримінується несвоєчасне подання Податкової декларації, розрахунків, звітності для податкового контролю за трансферним ціноутворенням, в результаті чого застосовано штрафні санкції всього на суму 38 590 грн., при граничному терміні її подання до 30.09.2022 року, а відтак, точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, є 01.10.2022 року.

У постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 308/8763/15-а зазначено, що норма пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 164 КУпАП, виходячи з критеріїв Енгеля (Engel and Others v. the Netherlands, рішення 8 червня 1976 року, заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), відноситься до «кримінальних» у розумінні ЄСПЛ.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 16.02.2021 по справі № 263/10894/2020, в ситуаціях, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство.

В ухвалах Верховного Суду від 14.09.2020 по справі № 93/1843/16-к, від 20.08.2020 по справі № 661/4717/15-к, від 24.02.2020 по справі № 466/5490/17 зазначено, що суд першої інстанції зобов`язаний невідкладно розглянути питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності, не з`ясовуючи при цьому обставини, установлені під час кримінального провадження, та не перевіряючи їх доказами у порядку статей 347 - 363 КПК України.

В остаточному рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Олександр Волков проти України» від 27.05.2013 зазначено, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Необхідність застосування вказаних вище рішень Європейського суду з прав людини в питаннях щодо звільнення особи від відповідальності за вчинення правопорушень, зокрема кримінальних, у зв`язку із спливом давності, випливає з постанови Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 492/910/14-к.

Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Харківського апеляційного суду від 25.03.2023, винесеної у справі № 643/448/23, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП

Позиція суду

З матеріалів справи, а також пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом встановлено, що ОСОБА_7 як директор КП «Салтівське трамвайне депо» притягається до відповідальності за те, що вказане підприємство в порушення вимог п.п. 2 п. 16 вказаних вище Ліцензійних умов не повідомило органу ліцензування протягом місяця з моменту прийняття вказаних нижче осіб на роботу, відомості про кваліфікацію наступного технічного персоналу: ОСОБА_2 , який прийнятий на роботу з 25.10.2022, ОСОБА_3 , який прийнятий на роботу з 01.11.2022, та ОСОБА_4 , який прийнятий на роботу з 08.11.2021.

З повідомлень про зміну даних (повідомлень про працевлаштування) від 01.05.2013, а також пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом також встановлено, що КП «Салтівське трамвайне депо» за власною ініціативою надіслало необхідну інформацію органу ліцензування 01.05.2023, тобто з пропуском встановленого строку.

Таким чином, обов`язок КП «Салтівське трамвайне депо» повідомити органу ліцензування про зміну відомостей щодо технічного персоналу був фактично виконаний 01.05.2023.

Ураховуючи наведене, суд не може погодитись з даними протоколу про адміністративне правопорушення, що правопорушення було вчинене 25.05.2023, оскільки вже станом на 01.05.2023 відповідний обов`язок був виконаний КП «Салтівське трамвайне депо» у повному обсязі.

Виходячи з вказаних вище висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Дніпровського апеляційного суду від 24.07.2023 у справі № 199/5205/23, правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 164 КУпАП, має разовий характер і не є триваючим, оскільки полягає у несвоєчасному поданні відповідних відомостей органу ліцензування.

КП «Салтівське трамвайне депо» зобов`язано було повідомити орган ліцензування про зміни, які пов`язані з прийомом на роботу технічного персоналу, протягом не пізніше ніж одного місяця з дня настання таких змін.

Таким чином, установлений строк повідомлення органу ліцензування про зміну відомостей (прийом на роботу технічного персоналу) був порушений в день, наступний за останнім днем зазначеного вище місячного строку.

Відповідно, виходячи з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Дніпровського апеляційного суду від 24.07.2023 у справі № 199/5205/23, днем вчинення правопорушень є дата порушення граничного строку повідомлення органу ліцензування про зміну вказаних вище відомостей, а точкою відліку тримісячного строку давності притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, є:

- 25.11.2022 - щодо повідомлення про працевлаштування ОСОБА_2 (прийнятий на роботу з 25.10.2011);

- 01.12.2022 - щодо повідомлення про працевлаштування ОСОБА_3 (прийнятий на роботу з 01.11.2022);

- 08.12.2021 - щодо повідомлення про працевлаштування ОСОБА_4 (прийнятий на роботу з 08.11.2021).

Даний адміністративний матеріал надійшов до суду 27.07.2023.

Таким чином, станом на час розгляду справи сплив тримісячний строк з моменту вчинення правопорушення, який визначається датою порушення граничного строку повідомлення органу ліцензування про зміну вказаних вище відомостей.

Крім того, суд ураховує, що станом на час розгляду справи сплив і тримісячний строк з дати, коли КП «Салтівське трамвайне депо» за власною ініціативою в повному обсязі виконало свої обов`язки щодо повідомлення органу ліцензування про зміну відомостей, зазначених у заяві та документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії (вказана подія відбулась 01.05.2023).

Ураховуючи сплив строків накладення адміністративного стягнення станом на час розгляду даної справи, практику Верховного Суду, викладену в постанові від 11.07.2018 у справі № 308/8763/15-а, а також останню на даний час релевантну практику Харківського апеляційного суду, суд на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 164 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не вирішуючи при цьому питання щодо доведеності винуватості особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Крівцов Д.А.