Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/2036/23

Номер провадження: 3/511/1084/23

"25" серпня 2023 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Бобровська І.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 від 10.04.2019 року, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

згідно ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2023 року о 21:29 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилася від виконання батьківських обов`язків, а саме: дозволила та дала ключі від транспортного засобу марки ВАЗ 2105 р/н НОМЕР_3 , неповнолітньому сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щоб останній поїхав на сусідню вулицю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

18.08.2023 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про направлення матеріалів справи для належного дооформлення. Вказане клопотання мотивоване тим, що матеріали справи не містять доказів, які б вказували на вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Так, дослідивши матеріали справ, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №815677 від 14.07.2023 року;

- електронним рапортом, зареєстрованим в ЄО за номером 3292 від 10.07.2023 року, з якого вбачається, що 10.07.2023 року о 20:50 год. ОСОБА_3 повідомив на лінію 102 про те, що син заявника забрав авто та поїхав на сусідню вулицю, при відпрацюванні повідомлення надійшла зустрічна заява від ОСОБА_3 не розглядати перше повідомлення, оскільки він забув де припаркував автомобіль;

- відповідно до заяви ОСОБА_3 від 10.07.2023 року, остання зазначила, що просить не розглядати повідомлення, яке надійшло на лінію 102, за фактом крадіжки автомобіля марки ВАЗ, оскільки до поліції звернулись передчасно, не розібравшись в ситуації;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких остання зазначила, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 продали корову, після чого у них виникла сварка, із - за поділу грошей. Також ОСОБА_1 повідомила, що дала ключі від машини своєму сину, щоб він забрав її від сусідки.

На підставі викладеного, оскільки ОСОБА_1 зазначила в своїх письмових поясненнях про те, що самостійно передала ключі своєму неповнолітньому сину, для того, щоб він забрав її на автомобілі з сусідньої вулиці, також в протоколі про адміністративне правопорушення зазначила про те, що з протоколом згодна, при таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, яке передбачає відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

При накладенні адміністративного стягнення, відносно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її провини, майнове становище та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1 суд вважає за можливе й необхідним, доцільним та достатнім буде застосування до останньої адміністративного стягнення у виді штрафу в межах розміру, передбаченого санкцією інкримінованої статті.

Разом з тим, суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф, буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушницю адміністративного стягнення, з останньої підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 536,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 184, 221, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 850 ( вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 від 10.04.2019 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 - в дохід держави судовий збір в сумі 536,80 гривень.

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача: UА0026001

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду.

Суддя: І. В. Бобровська

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.