ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/1664/23

Провадження № 3/534/591/23

04 вересня 2023 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Комарова Діана Юріївна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2023 о 10 год 18 хв на автодорозі М-22 Полтава-Олександрія, 78 км водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив виїзд на смугу зустрічного руху не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Чим змусив водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку на транспортному засобі Mersedes-Benz Gle 300D, державний номерний знак НОМЕР_2 різко змінити швидкість та напрямок руху, чим спричинив створення аварійної обстановки та порушив п.п. 10.1, 2.3d ПДР України..

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій винним себе визнав повністю, щиро каявся, просив призначити мінімальне стягнення та провести судове засідання за його відсутності.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною. Його дії підлягають кваліфікації за ч.5 ст.122 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, допустив порушення вимог п.п. 10.1, 2.3д ПДР України, у результаті чого створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

Винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №394375 від 28.07.2023, відео з бодікамер, письмовими поясненнями свідка та потерпілого.

Виходячи зі змісту Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 2.3д Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Зазначених вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався, внаслідок чого створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Зі змісту частини другої згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення до ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.5 ст.122 КУпАП України в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

Питання про судовий збір вирішено у порядку ст.40-1 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23 - 24, 33, 40-1, 283, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у виді штрафу в сумі 1 445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 (вісімдесят) коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду щляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчиненя адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Д.Ю. Комарова