Провадження № 3/225/641/2023
Єдиний унікальний номер № 225/1736/23
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

іменем України

01 вересня 2023 року Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника командира другої стрілецької роти з морально психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , старшого лейтенанта ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, головного сержанта 3 взводу 2 роти, який проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , зареєстрованого і фактично проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року до Дзержинського міського суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якому зазначено, що він 15.07.2023 о 22 год. 06 хв. знаходився в місті тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя зазначає наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так протокол про адміністративне правопорушення А4805 № 10 від 15.07.2023 стосовно ОСОБА_3 складений 15 липня 2023 року. В частині протоколу про адміністративне правопорушення, де зазначена суть порушення, дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення (склад адміністративного правопорушення), відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), а також інші відомості, необхідні для вирішення справи, тощо.

Проте, описуючи суть адміністративного правопорушення, уповноважена особа не зазначила, що дії військовослужбовця ОСОБА_3 були вчинені в умовах особливого періоду, що є кваліфікуючою ознакою в даному правопорушенні.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Як вбачається, в даному протоколі про адміністративне правопорушення, де зазначена суть адміністративного правопорушення, не конкретизовано місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме не зазначено район та місто, в якому знаходився військовослужбовець ОСОБА_3 , коли перебував в місті тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення є розбіжності в прізвищі особи яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дані недоліки виключають можливість суду розглянути справу про адміністративне правопорушення по суті.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 6 вересня 2005 року в справі «Гурепка проти України», зазначив, що з огляду на усталену прецедентну практику, в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наприклад, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».

У рішенні від 25.07.2000, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак, у будь якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч. 3 ст. 6 конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

При цьому, зазначаю, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Таким чином, суддя вважає, що протокол про адміністративне правопорушення необхідно повернути для усунення встановлених судом недоліків.

Керуючись ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути заступнику командира другої стрілецької роти з морально психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , старшому лейтенанту ОСОБА_1 для усунення недоліків.

Після усунення недоліків справа може бути розглянута Дзержинським міським судом Донецької області.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Челюбєєв