провадження №3/389/1174/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Галина Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департамента стратегічних розслідувань Національної поліції України МВС України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пасопрт серія ЕА 370602 від 16 грудня 1997 року, яка проживає по АДРЕСА_1 , працює касиром в магазині «М`ясо»,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №356023 від 11 серпня 2023 року зазначено, що ОСОБА_1 , 11 серпня 2023 року приблизно о 12:10 год, перебуваючи в магазині «М`ясо», що по вулиці Привокзальна,2, в місті Знам`янка здійснила незаконний обмін валютних цінностей, як засобів платежу, а саме обміняла у невстановленої особи 100 доларів США, чим порушила вимоги ст.9 ЗУ «Про валюту і валютні операції» та ст.16 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомила.

З огляду на належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи та положення ст.268 КУпАП, яка не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 162 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про розгляд справи за відстуності особи стосвно якої складено протокол про адмінісьративне правопорушення, за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст.162 КУпАП передбачає відповідальність за незаконні скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави.

За своєю юридичною конструкцією диспозиція статті 162 КУпАП є бланкетною, тому у протоколі про адміністративне правопорушення, серед обов`язкових ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, є наведення конкретного нормативно-правового акту, з викладенням пункту, частини та статті відповідного нормативного акту, який покладає на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, певні обов`язки щодо скуповування, продажу, обміну, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави і яких така особа не дотрималася, порушивши таким чином законодавчі приписи. Проте, цих вимог закону при складанні протоколу не було дотримано.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері обігу валютних цінностей. Об`єктивна сторона правопорушення виражається в здійсненні незаконних скуповування, продажу, обміну, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави. Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

За змістом наведених вище спеціальних норм, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП, полягає в обміні валютних цінностей як засобу платежу із порушенням вимог Закону України «Про валюту і валютні операції» та Положення про структуру валютного ринку України, умови та порядок торгівлі іноземною валютою та банківськими металами на валютному ринку України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 1 від 02 січня 2019 року.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності,інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), вбачається, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Матеріали адміністративної справи не містять належних та об`єктивних доказів, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, здійснила обмін валютних цінностей, а відтак відсутні докази порушення ОСОБА_1 положень Закону України «Про валюту і валютні операції».

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано, яким чином ОСОБА_1 здійснено обмін валютних цінностей 100 доларів США, шляхом їх придбання, чи продажу.

З пояснень свідка ОСОБА_2 , які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, слідує, що у вказані у протоколі час та місці, він бачив, що невідома йому особа у магазині «М`ясо» обміняла принесені з собою 100 доларів США на 3700 грн. Однак, ким було здійснено обмін доларів США невідомій особі на гривні, не зазначено. Тобто інформації про причетність ОСОБА_1 до валютних операцій пояснення свідка не містять. До того ж, у протоколі про адміністративне правопорушення відстуні відомості про встановлення свідків події.

Наявний у матеріалах справи протокол огляду та вилучення від 11 серпня 2023 року також не доводить факту обміну ОСОБА_1 валютних ціннойстей, оскільки 100 доларів США, або ж 3700 грн. у неї не вилучалось. Згідно зі вказаним протоколом у неї вилучено лише валютні цінності у вигляді 20 грн. у кількості 4 шт. Тобто, речі, які були безпосереднім об`єктом правопорушення, під час огляду речей ОСОБА_1 не виявлені.

ОСОБА_1 , керуючись положенням ст.63 Конституції України пояснення під час складання протоколу надавати відмовилася.

Рапорт працівника поліції, який долучений до матеріалів справи, згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Будь-які інші докази, які б підтверджували причетність ОСОБА_1 до здійснення валютної операції обміну валюти, у справі відсутні.

Окрім того, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», на порушення положень якого зазначається у протоколі, станом на дату складення протоколу про адміністративне правопорушення втратив чинність.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п.4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 8 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а).

За встановлених обставин, зважаючи, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а суду не надано достатніх та незаперечних доказів, які б доводили винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, судом не може бути зроблений беззаперечний висновок про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КУпАП, та відповідно наявність правових підстав для закриття справи на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 162, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 валютні цінності - грошові кошти, які були вилучені у неї відповідно до протоколу огляду та вилучення від 11 серпня 2023 року, а саме банкноти номіналом 20 грн. у кількості чотири штуки.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Г.В. Берднікова