Справа № 760/9314/23 Головуючий у І інстанції Бурлака О.В.
Провадження № 33/824/4236/2023 Доповідач Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сіренка М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 09.04.2023 року о 07 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Солом`янській, 18-Б, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, різка зміна забарвлення обличчя. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Drager», що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського, результат огляду 0,52 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2023 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та автомобіль взагалі рухався, в справі відсутні, а тому і відсутній склад адміністративного правопорушення ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що працівники поліції не розпаковували мундштук алкотестера «Драгер», що ставить під сумнів результати огляду на стан сп`яніння. Вказує також, що ОСОБА_1 не вручався другий примірник акту огляду на стан сп`яніння , що є порушенням процедури огляду та оформлення його результатів.

Учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення від них не надходило, у зв`язку з чим вважаю за можливе провести апеляційний розгляд на їх відсутності.

Перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП). Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керуванням транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 46717 від 09.04.2023; чеку приладу «Драгер» від 09.04.2023 року, яким підтверджено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння з позитивним результатом 0,52 ‰; акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 був згодний з результатами огляду на стан сп`яніння; розписці щодо передачі транспортного засобу на зберігання, тобто ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом; копії постанови про застосування стягнення до ОСОБА_1 у зв`язку з адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу; відеозаписі події, який підтверджує обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є безпідставними з огляду на те, що автомобіль під керуванням останнього знаходився на проїзній частині дороги, у крайній правій смузі, яка призначена для руху на велосипедах в межах проїзної частини дороги, яка позначена відповідною дорожньою розміткою. Під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював жодних заперечень щодо керування ним транспортним засобом, та навпаки запитував працівників поліції щодо підстав його зупинки. Натомість доказів, які б могли спростувати те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, суду не надано.

Також є неспроможними доводи апеляційної скарги захисника про те, що працівники поліції не розпаковували мундштук приладу «Драгер», оскільки з переглянутого відеозапису вбачається, як поліцейський, підходячи до ОСОБА_1 , розпаковував мундштук алкотестера.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не вручався другий примірник акту огляду на стан сп`яніння, що є порушенням процедури огляду та оформлення його результатів, то вказані обставини ніяким чином не спростовують висновку суду щодо керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника про те, що вина ОСОБА_1 не доведена, а обґрунтована на припущеннях, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за скоєне.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення, з урахуванням чого постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргузахисника Сіренка М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову суддіСолом`янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига