Справа № 128/1374/23
Провадження № 33/801/787/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Вдовцова Сергія Івановича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 03 серпня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПРААБ№312646, 25 березня 2023 року о 00:30 год по вул. Гніванському шосе, 8 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093 номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер», в присутності двох свідків, результат позитивний 2,15 %, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №312647 водій ОСОБА_1 25.03.2023 біля 00-30 год. в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області по вул. Гніванське шосе, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення із електроопорою, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 13.1, 12.1 ПДР України.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 24 квітня 2023 року у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави Україна із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави Україна 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору. Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП..

В апеляційній скарзі адвокат Вдовцов С. П., діючи в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не досліджено докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Указує, що на долучених до матеріалів справи відеозаписах не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Зазначає, що за кермом автомобіля перебувала його дружина ОСОБА_2 , які після ДТП поїхала додому, оскільки розхвилювалась та їй необхідно було прийняти ліки.

Також зазначає, що судом першої інстанції не досліджено докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Зазначив, що матеріали справи містять неточності і невідповідності, щодо часу огляду та часу складення протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапис є неповним.

Вважає, що огляд на стан сп`яніння проведено всупереч вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, оскільки поліцейський не зафіксував результати технічного приладу.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

За змістом статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до п. 2.9 А ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення 25.03.2023 біля 00:30 год. в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області по вул. Гніванське шосе, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення із електроопорою, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, водій перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим, окрім іншого, порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням відеозапису в присутності двох свідків.

Згідно з результатами показу приладу «Драгер № 6810» ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 2,15%, проміле.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

У протоколі про адміністративне правопорушення, що розглядався судом, не зазначено, назви та серійного номеру технічного засобу за допомогою якого здійснювалась фіксація оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

За відсутності чіткого посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Крім цього, у роздруківці результатів огляду технічного засобу «Драгер № 6810» , зазначено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння здійснювався 25 березня 2023 року о 01 год. 36 хв., а з копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПРААБ№312646 від 25 березня 2023 року, що є в матеріалах справи вбачається, що протокол складено о 01 год. 30 хв., в той час, як оригінал протоколу містить ніким не посвідченні виправлення щодо часу його складення на 01 год. 40 хв.

З вказаного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПРААБ№312646 від 25 березня 2023 року відносно водія ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено до проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Все викладене є порушенням встановленої законом процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що має наслідком її недійсність, а складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 статті 130 КпАП України у даному випадку мало місце без дотримання обов`язкових умов, які законом передбачені як підстави для вчинення такої процесуальної дії.

Отже, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія працівниками поліції не дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та п.7 Розділу І Інструкції.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи.

Європейський суд з прав людини, серед іншого, (справа «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року заява № 36673/04; «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 року), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Апеляційний суд, звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в статті 62 Конституції України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011 р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995 року, у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Отже, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, то винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а відтак апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 03 серпня 2023 року слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 247, 266, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Вдовцова Сергія Івановича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 03 серпня 2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 03 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук