Номер провадження: 33/813/510/23
Номер справи місцевого суду: 514/1567/22
Головуючий у першій інстанції Тончева Н. М.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Воронової Є.Р., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого - адвоката Сікорського М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 на постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 22 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлених

обставин судом першої інстанції

Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 22 грудня 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм компанії «Нова Пошта», одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито на підставі п.1) ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №172714 від 02 грудня 2022 року ОСОБА_1 02 грудня 2022 року о 06 годині 40 хвилин на автодорозі М-05 368 км.+155 м. керуючи транспортним засобом DAF XF4800 FAR д/н НОМЕР_1 з причіпом, WECON д/н НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив наїзд на припаркований автомобіль RENAULT MAGNUM, д/н НОМЕР_3 з причіпом SCHMITZ SCS 24, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та постановою від 22 грудня 2022 року закрив провадження у справі відносно нього.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Сікорський М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що потерпілий ОСОБА_2 не повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином і він був позбавлений можливості надати пояснення щодо фактичних обставин справи.

Суд першої інстанції розглянув справу упереджено та досліджував докази односторонньо, разом з тим в матеріалах справи міститься достатньо належних та допустимих доказів, які беззаперечно доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного розгляду

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 та його представник Сікорський М.М. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову без змін.

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст.245 КУпАП встановлено що, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Згідно з положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обґрунтовуючи свій висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП суд першої інстанції суд першої інстанції зазначив, що водій автомобілю RENAULT MAGNUM, д/н НОМЕР_3 з причіпом SCHMITZ SCS 24 ОСОБА_5 зупинив свій транспортний засіб у забороненому для зупинки місці, без увімкненої аварійної світлової сигналізації та установленого знаку аварійної зупинки, а отже водій ОСОБА_5 не дотримався вимог п.9.10 Правил дорожнього руху, внаслідок чого і відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи, допустив неповноту судового розгляду, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернув увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Під час апеляційного розгляду апеляційним судом були повторно допитані учасники дорожньо-транспортної пригоди та досліджені докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 .

З пояснень свідка ОСОБА_5 убачається, що останній 01 грудня 2022 року о 21 годині 30 хвилин керуючи автомобілем RENAULT MAGNUM, д/н НОМЕР_3 з причіпом SCHMITZ SCS 24, рухався по автодорозі Київ-Одеса, в напрямку м.Одеса. На 368 км зазначеної автодороги в нього вийшов з ладу автомобіль. Він зупинився на узбіччі автодороги, увімкнув аварійну сигналізацію та перед автомобілем встановив знак аварійної зупинки. В момент зіткнення, а саме 02 грудня 2022року о 06 грудня 35 хвилин він знаходився в автомобілі та відпочивав.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , які ним були надані на місці ДТП, він 01 грудня 2022 року о 06 годині 30 хвилин, він рухався на робочому автомобілі DAF XF4800 FAR д/н НОМЕР_1 з причіпом, WECON д/н НОМЕР_2 по автодорозі М-05 «Київ - Одеса». Під час проїзду 368 км. + 155, зі швидкістю 70 км на годину, на узбіччі дороги, він побачив припаркований вантажний автомобіль (як пізніше було встановлено RENAULT MAGNUM, д/н НОМЕР_4 з причепом SCHMITZ д/н НОМЕР_5 ) та намагався його об`їхати, але не зміг це зробити, внаслідок чого здійснив зіткнення з даним автомобілем. Також ОСОБА_6 зазначив, що припаркований автомобіль перебував без знаків аварійної зупинки.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердив зазначені свідчення та додав, що автомобіль RENAULT MAGNUM, д/н НОМЕР_4 з причепом SCHMITZ д/н НОМЕР_5 , був припаркований у місці, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смутою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився менше 3-ох метрів. Також, ОСОБА_1 стверджував, що припаркований автомобіль RENAULT MAGNUM, д/н НОМЕР_4 з причепом SCHMITZ, д/н НОМЕР_5 , порушив вимоги п. 9.10 ПДР, відповідно до яких разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними.

Апеляційний суд зазначає, що доводи ОСОБА_1 про те, що водій ОСОБА_5 припарковавши свій транспортний засіб на узбіччі дороги в порушення вимог пункту 9.10 Правил дорожнього руху не увімкнув сигнали аварійної світлової сигналізації та не установив знак аварійної зупинки нічім не підтвердженні та спростовуються наявними в матеріалах справи фотографіями.

Зокрема з доданих до апеляційної скарги представником потерпілого фотографій місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.34-36) вбачається, що перед на дорожньому полотні перед припаркованим автомобілем RENAULT MAGNUM, д/н НОМЕР_3 з причепом SCHMITZ SCS 24 розташований пошкоджений знак аварійної зупинки. На задній частині причепа закріплений світло відбивний жилет.

На аркуші 11 справи міститься фотографія, на якій зображена каністра, яка також використовувалась ОСОБА_5 у якості знаку аварійної зупинки.

Твердження суду про те, що автомобіль RENAULT MAGNUM, д/н НОМЕР_3 з причепом SCHMITZ SCS 24, був припаркований у місці, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився менше 3-ох метрів, спростовується схемою місця ДТП доданою до протоколу про адміністративне правопорушення.

На схемі зображено тільки проїзну частину (пів дороги) у напрямку м.Одеса з наведеними наступними параметрами:

- відстань від відбійника (який розділяє проїзні частини) та лівим заднім колесом причепу марки WECON д/н НОМЕР_2 (причеп ОСОБА_1 ) складає 6.2 м.;

- відстань від відбійника (який розділяє проїзні частини) та лівим переднім колесом причепу марки WECON д/н НОМЕР_2 (причеп ОСОБА_1 ) складає 9,3 м.;

- відстань від відбійника (який розділяє проїзні частини) та лівим переднім колесом автомобіля RENAULT MAGNLM. днз. НОМЕР_3 (автомобіль ОСОБА_5 ) складає 9,4 м.

Апеляційний суд вважає, що такі розміри проїзної частини автодороги М-05 «Київ-Одеса» дозволяють безперешкодно проїхати в одному напрямку одночасно двом вантажним автомобілям з такими параметрами як автомобілі - учасники ДТП.

На доданих до матеріалів справи фотографіях видно, що автомобіль RENAULT MAGNLM. днз. НОМЕР_3 знаходився на обочині автодороги, лише невелика частина автомобілю знаходилась на крайній правій полосі. При цьому ліва полоса була вільна, а отже ОСОБА_1 мав технічну можливість об`їхати автомобіль ОСОБА_5 .

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з пунктом 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 він рухався зі швидкістю 70 км/год (а.с.6).

В судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що видимість була приблизно 15 метрів. При цьому ДТП сталося у темну пору доби.

Проаналізувавши всі фактичні обставини розглядаємої дорожньо-транспортної пригоди та повторно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, давши їм належну оцінку, апеляційний суд дійшов до переконливого висновку про те, що зіткнення транспортних засобів відбулось саме з вини водія транспортного засобу DAF XF4800 FAR д/н НОМЕР_1 з причіпом, WECON д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який в темну пору доби, в умовах обмеженої видимості, не враховував дорожню обстановку та не дотримався безпечної швидкості руху та інтервалу під час об`їзду припаркованого DAF XF4800 FAR д/н НОМЕР_1 з причіпом, WECON д/н НОМЕР_2 .

Апеляційний суд наголошує, що належним виконанням вимог п.12.1; 13.1 Правил дорожнього руху водії ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 02 грудня 2022 року за його участі та за участі водія ОСОБА_5 .

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що в діях водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Проте, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 02 грудня 2022 року. На момент апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закінчився трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП.

Положеннями п.7) ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.7) ст.247 КУпАП.

При цьому після скасування оскаржуваної постанови Тарутинського районного суду Одеської області від 22 грудня 2022 року, апеляційний суд встановив винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП після спливу строків накладення адміністративного стягнення, оскільки встановлення вини особи у вчиненні ДТП має преюдиціне значення для подальшого вирішення спору про цивільно-правову відповідальність учасників судового розгляду.

Керуючись статтями 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, --

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката Сікорського М.М. - частково задовольнити.

Постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 22 грудня 2022 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1) ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.7) ст.247 КУпАП - у зв`язку з закінченням строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко