Справа № 154/1367/23 Провадження №33/802/437/23 Головуючий у 1 інстанції:Пустовойт Т. В.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 червня 2023 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 та ст.122-4 КУпАП із накладенням на нього на підставі ст.36 КУпАП санкції у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 гривень судового збору.

Згідно з постановою судді Проць П.Й. визнаний винним за те, що 08.03.2023 о 16 год 50 хв у с. Житані, на вул. Гоголя, керуючи транспортним засобом, марки «Фольксваген Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан будинку № 3 на вул. Гоголя в с. Житані, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, після чого в порушення вимог п.2.10-а Правил дорожнього руху залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Він же 08.03.2023 о 16 год 50 хв у с. Житані, на вул. Гоголя, керуючи транспортним засобом, марки «Фольксваген Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Стверджує, що не зникав з місця пригоди та чекав власника домоволодіння з метою мирного врегулювання конфлікту. Однак ОСОБА_2 вимагав від мене 20 000 гривень, що є значно завищеною сумою щодо заподіяної шкоди. Не дійшовши згоди із ОСОБА_2 , із-за поганого самопочуття він направився додому. З огляду на наведене, вважає, що не залишав місце пригоди. Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вказує, що працівники поліції склали щодо нього протокол після ДТП, коли він перебував вдома, а не рухався за кермом. Просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі за ст.124, ч.1 ст.130 та ст.122-4 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

ОСОБА_1 та його захисник Рудись Р.В. в судові засідання апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки апеляційний суд не повідомили, хоча належним чином та завчасно повідомлялися про дату, час місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмами від 29.06.2023, 13.07.2023, та від 23.08.2023 (а.с.62, 64, 66 ). Жодних клопотань від них про відкладення розгляду справи, призначеного на 11 год 50 хв 31.08.2023 не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Приписами ч.7 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до норм ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст.251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 08.03.2023 серії ААБ № 072861, 08.03.2023 о 16 год 50 хв у с. Житані, на вул. Гоголя, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, марки «Фольксваген Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан будинку № 3 на вул. Гоголя в с. Житані, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху (а.с.4).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.03.2023 серії ААБ № 072862, 08.03.2023 о 16 год 50 хв у с. Житані, на вул. Гоголя, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, марки «Фольксваген Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1 , скоїв наїзд на паркан будинку № 3 на вул. Гоголя в с. Житані та залиши місце ДТП, чим порушив вимоги п.2.10-а Правил дорожнього руху (а.с.4).

Хоча протоколи не підписані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, зауваження до протоколів відсутні (а.с.4).

Крім того, у матеріалах справи наявні рапорт помічника чергового Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , заявою ОСОБА_2 (а.с.6-10), які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.12.1. ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Суд бере до уваги п.26 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ст.122-4 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка безпосередньо бере участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення «Правил дорожнього руху» України.

У рішенні «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Посилання апелянта на те, що він не зникав з місця пригоди є голослівними.

З відеофіксації з нагрудних камер поліцейських вбачається, коли працівники поліції приїхали за місцем проживання ОСОБА_1 , останній не заперечив наїзд на паркан (а.с.14, час відео: 00:02:19).

Крім того, сам ОСОБА_1 підтвердив, що після здійснення наїзду він «забрався і поїхав» (а.с.14, час відео: 00:02:31).

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що апелянт чекав власника домоволодіння з метою мирного врегулювання конфлікту і не дійшовши згоди із ОСОБА_2 , із-за поганого самопочуття він направився додому, є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п.п.12.1, 2.10-а Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП, правильними.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.03.2023 серії ААБ № 071400, 08.03.2023 о 16 год 50 хв у с. Житані, на вул. Гоголя, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, марки «Фольксваген Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с.4).

Хоча протокол не підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, зауваження до протоколу відсутні (а.с.4).

Протокол складався у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.4).

Апеляційним судом також встановлено, що в своїх показаннях на відео з бодікамер працівників поліції ОСОБА_1 підтвердив вживання ним алкоголю (а.с.14, час відео: 00:03:22).

Також варто відмітити, що згідно з відеофіксацією поліцейських на вимогу останніх в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився (а.с.14, час відео: 00:20:19).

Таким чином, будь-які заперечення стороною захисту достатності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до уваги апеляційним судом не приймаються, так як вони повністю спростовуються сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, правильними.

Нових доказів стороною захисту суду апеляційної інстанції надано не було.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції, відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив на підставі ст.36 КУпАП, у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 червня 2023 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов