Номер провадження: 33/813/1499/23
Номер справи місцевого суду: 509/3753/23
Головуючий у першій інстанції Бочаров А.І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.07.2023 у складі судді Бочарова А.І.

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №165213 від 02.07.2023, о 22:09 год., в с. Грибівка, Одеського району, Одеської області, вул. Золотий Масив, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Honda Accord», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зниження уваги, розширення зірниць, неадекватна поведінка, після чого відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.07.2023 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

Не погодившись з наведеною постановою ОСОБА_1 , оскаржив її до апеляційного суду.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що йому працівниками поліції не були повідомлені наслідки відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також ОСОБА_1 посилається на те, що працівниками поліції не було повідомлено його про підстави зупинки транспортного засобу, що також не було відображено у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 в апеляційні скарзі посилається на те, що зміст оскаржуваної постанови не відповідає фактичним обставинам справи, зокрема суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи підтверджується факт керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а також суд зазначив, що зібраними у справі доказами доведено вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, при цьому матеріали справи не містять акту огляду на стан сп`яніння та висновку щодо результатів медичного огляду, в яких було б зафіксовано наявність у нього стану наркотичного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В силу ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції притягнувши ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт керування останнім транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а також суд зазначив, що зібраними у справі доказами доведено вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції погоджується з остаточним висновком щодо наявності правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак вважає, що мотиви постанови підлягають зміні, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі - Правила), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Так, до протоколу долучено диск із записами із боді-камер, які зазначені в протоколі, та з аналізу яких, встановлено, що ОСОБА_1 після зупинники транспортного засобу висловлена підозра, що у нього є ознаки наркотичного сп`яніння: зниження уваги, розширення зірниць, неадекватна поведінка.

Відеозапис свідчить про те, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі.

Тобто, склад правопорушення, який інкримінується ОСОБА_1 складає відмова від проходження огляду.

Для наявності складу такого адміністративного правопорушення достатнім є саме відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння тощо, при цьому пункт 2.5. Правил дорожнього руху визначає обов`язком такої особи на вимогу поліцейського пройти вказаний огляд безумовно, мотиви відмови на існування складу правопорушення не впливають.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Також суд зауважує на тому, що відеозапис, долучений до справи, містить фіксацію подій в обсязі, який надає підстави вважати встановленим факт адміністративного правопорушення.

Крім того, факт адміністративного правопорушення підтверджується направленням на огляд водія, від проходження якого останній відмовився.

Отже, досліджені докази підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Посилання ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції його не було повідомлено про підстави зупинки транспортного засобу, що також не було відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що на запитання ОСОБА_1 про причину його зупинки працівником поліції було повідомлено про перевірку всіх транспортних засобів в тому районі. Доводи апеляційної скарги про те, що працівником поліції не було доведено до відома ОСОБА_1 нормативно правових актів, на підставі яких застосовуються превентивні заходи, підставою скасування постанови суду бути не можуть, оскільки в умовах воєнного часу мають формальний характер, та з врахуванням вищевикладених обставин не виключають складу правопорушення в діях останнього.

Посилання ОСОБА_1 на те, що працівники поліції не пояснили наслідки відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння також не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки спростовуються відеозаписом.

Доводи скарги про порушення порядку проведення огляду не приймаються до уваги, оскільки огляд на стан сп`яніння не проводився, ОСОБА_1 від його проходження відмовився.

Не відсторонення водія від керування транспортними засобом само по собі не є ознакою

відсутності складу правопорушення.

Разом із тим, слід погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції помилково зазначив як висновок те, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, оскільки від проведення огляду він відмовився, висновок про його стан у справі відсутній.

Однак такі обставини не спростовують наявність в його діях складу правопорушення відмови у проходженні огляду, тому оскаржувана постанова підлягає зміні в частині правового обґрунтування притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а в іншій частині постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.07.2023 змінити шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова