Справа №463/6229/23
Провадження №3/463/1893/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 29 травня 2023 року о 23 год 25 хв на вул. Липинського, 65 та Б.Хмельницького, 286 у м. Львові, керував транспортним засобом «ВАЗ-21099», н.з. НОМЕР_1 , повторно протягом року без посвідчення водія відповідної категорії, оскільки був позбавлений права керування транспортним засобом за скоєння адміністративного правопорушення, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП України).

ОСОБА_1 в судове засідання за викликом суду неодноразово не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, клопотання про відкладення не подав.

Відповідно до положень ст.268 КпАП України, у разі відсутності цієї особи справу можна розглянути на підставі матеріалів, які є у справі у відсутності правопорушника.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, що викладена у справі "Пономарьов проти України", сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. З урахуванням обмежених строків розгляду справи, повідомлення при складенні протоколу про розгляд справи в Личаківському районному суді м. Львова, а також того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення може проводитися у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду такої у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Відповідно до п. 2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Зокрема одним з таких порушень, передбаченим ч. 3 вказаної статті кодексу є керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а ч. 4 такої встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Так, судом встановлено, що відповідно до довідок старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП від 31 травня 2023 року згідно інформаційного порталу Національної поліції України, станом на 30 травня 2023 року за ОСОБА_1 транспортні засоби на території України не зареєстровані, також згідно підсистеми «Пошук посвідчення водія» останній отримав 22 травня 2022 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 , окрім того ОСОБА_1 притягався 09 травня 2023 року УПП у Львівській області до адміністративної відповідальності за скоєння 09 травня 2023 року правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Більш того, постановою Жовківського районного суду Львівської області від 09 березня 2023 року (справа №444/520/23) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленнрям права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Відтак, вина у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №156593 від 29 травня 2023 року, довідками старшого інспектора ВАП УПП У Львівській області ДПП, постановою Жовківського районного суду Львівської області від 09 березня 2023 року (справа №444/520/23).

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КпАП України.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією ч. 5 ст. 125 КУпАП передбачено покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку.

Водночас, суд не може застосувати до правопорушника додаткове покарання у вигляді конфіскації транспортного засобу, оскільки таке відповідно до ч. 1 ст. 29 КУпАП можливо застосувати лише щодо транспортного засобу, який перебуває у приватній власності порушника, а, як вже зазначалось судом вище, за ОСОБА_1 транспортні засоби на території України не зареєстровані, транспортний засіб «ВАЗ-21099», н.з. НОМЕР_1 , яким керував останній, йому не належить.

Враховуючи вищенаведене,особу правопорушника,тяжкість скоєного,до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, визначеного санкцією статті, з позбавленням права керування транспортними засобами в межах такої, однак без вилучення транспортного засобу.

Окрім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 126, 268, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому покарання у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі, тобто становитиме 81600 грн (вісімдесят одна тисяча шістсот гривень).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя: Гирич С.В.