Справа № 163/1346/23 Провадження №33/802/515/23 Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю секретаря Кіт А.Д.,

представника митниці Пікалюка М.С.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Кочмана К.П.,

розглянувши у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Кочмана К.П. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 71928 (сімдесят одна тисяча дев`ятсот двадцять вісім) гривень з конфіскацією в дохід держави товару «конструктор з полімерних матеріалів» (артикул: 10075) в кількості 144 штуки, загальною вартістю 71928,00 гривень, стягнуто із ОСОБА_1 на користь Волинської митниці витрати у справі за зберігання товарів в розмірі 2173 (дві тисячі сто сімдесят три) гривні 62 коп. та на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 , прямуючи 16 травня 2023 року близько 19 год 34 хв з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці смугою руху «червоний коридор» водієм транспортного засобу «DAF», номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone», номерний знак НОМЕР_2 , у якому як перевізник відповідно до товарно-супровідних документів (CMR № б/н від 15.05.2023, Інвойс № J25423-157 від 25.04.2023) та митної декларації типу ІМ40ЕА UA100330/2023/140339 перевозив товар «іграшки» в асортименті, поміщені на 519 вантажних місцях, вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару, який не заявлений у товарно-супровідних документах та митній декларації, а саме, 144 конструкторів з полімерних матеріалів, загальною вартістю 71928,00 грн, поміщені у 3 вантажних місцях, шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості вантажних місць, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

На вищевказану постанову захисник Кочман К.П. подав апеляційну скаргу. Апелянт посилається на те, що у діях ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення правопорушення. Звертає увагу суду на рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 05.07.2023 у справі щодо відповідності Конституції України абзацу другого частини першої ст.483 МК України (щодо індивідуалізації юридичної відповідальності особи за митне правопорушення). Просить скасувати судове рішення, а провадження у справі закрити, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив скасувати постанову судді і застосувати щодо ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП, представника митниці, який апеляцію заперечив і просив судове рішення залишити без змін, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

Згідно з нормами ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при постановленні судового рішення дотримані.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, ґрунтується на перевірених і досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку, зокрема, винуватість ОСОБА_1 підтверджується: CMR № b/n від 15.05.2023, інвойсом № J25423-157 від 25.04.2023.

У CMR № b/n від 15.05.2023 вказано про переміщення в транспортному засобі з номерними знаками AE3752XA/ НОМЕР_2 товару згідно з Інвойс № J25423-157 від 25.04.2023 загальною вагою 6048,82 кг, поміщеного у 519 коробках.

Продавцем товару виступала компанія «SYNERGY TRADING», покупцем ТОВ «НЕТС ТРЕЙДЫНГ» (Одеса).

Під час проведення повного митного огляду транспортного засобу шляхом повного вивантаження товару, його перерахунку та перерахунку вантажних місць, встановлено переміщення товару, не заявленого в поданих до митного контролю товаросупровідних документах, який знаходився серед заявленого товару, а саме: конструктор з полімерних матеріалів у кількості 144 штуки, що були поміщені у 3 коробках (вантажних місцях).

Результати такого огляду зафіксовані в акті про проведення огляду.

Крім того, у своїх письмових поясненнях від 19 травня 2023 року сам ОСОБА_1 вказав, що під час завантаження товару знаходився в кабіні автомобіля і кількість вантажних місць не перераховував (а.с.10-11, 12-13).

Наведені докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що окрім задекларованого та вказаного в товаросупровідних документах, був в транспортному засобі і інший товар, який не був задекларований.

Посилання сторони захисту на відсутність у ОСОБА_1 умислу на переміщення товару, з огляду, зокрема, на його пояснення, вмотивовано спростовані судом першої інстанції.

В апеляційному суді захисник будь-яких додаткових обставин, окрім викладених в скарзі, не повідомив, жодних додаткових доказів не подавав.

Частина 1 статті 483 МК України в разі доведеності вини особи передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 % вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що з урахуванням фактичних обставин справи та особи ОСОБА_1 , відсутні підстави для не призначення безальтернативного стягнення, як у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товарів, так і конфіскації цих товарів.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 05.07.2023 у справі щодо відповідності Конституції України абзацу другого частини першої ст.483 МК України (щодо індивідуалізації юридичної відповідальності особи за митне правопорушення) № 5-р(ІІ)/23 справа № 3-46/2022, з огляду на те, що абзац другий частини першої статті 483 МК України втрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення, не свідчить про необґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення в частині накладення стягнення та не є підставою для його скасування.

Враховуючи докази, які місцевий суд взяв до уваги, давши їм належну юридичну оцінку, доводи апеляційної скарги про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є безпідставними.

Згідно з вимогами ч.1 ст.531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; ...5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Положення ч.7 ст.294 КУпАП регламентують, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведені та зібрані у справі докази, на переконання апеляційного суду, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Відповідно до приписів ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, і підставно застосував до ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

У поданій апеляційній скарзі захисник просить на підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, та закрити провадження у справі.

Можливість застосування щодо ОСОБА_1 положень ст.22 КУпАП була предметом розгляду в суді першої інстанції.

На думку суду апеляційної інстанції, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, місцевий суд у повній мірі дотримався вимог ст.33 КУпАП, згідно з якими, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Апеляційний суд вважає, при призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення місцевий суд врахував дані про його особу та інші обставини, з огляду на матеріали справи.

Згідно зі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Місцевим судом встановлено, що стороною захисту не представлено будь-яких документальних доказів скрутного матеріального чи важкого сімейного стану ОСОБА_1 , а тому з урахуванням конкретних обставин вчинення порушення митних правил, кількості та вартості предметів порушення митних правил, відсутності доказів щодо можливості застосування щодо правопорушника вимог ст.22 КУпАП, в даному конкретному випадку відсутня можливість визнання дій ОСОБА_1 малозначними та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Не представлено жодних доказів скрутного матеріального чи важкого сімейного стану правопорушника і в апеляційний суд.

Тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_1 інституту звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.483 МК України, у зв`язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, на підставі ст.22 КУпАП.

З огляду на наведене, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а підстав для її скасування з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Кочмана К.П. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов