КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Усатова І.А.
Апеляційне провадження № 33/824/3543/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мережко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Київської митниці Держмитслужби напостанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 473 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ст. 473 МК України, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження в справі, суддя місцевого суду у постанові зазначив, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів порушення ОСОБА_1 митних правил.

На вказану постанову представник Київської митниці подав апеляційну скаргу. У апеляційній скарзі просить скасувати вказану постанову судді місцевого суду та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 473 МК України, накласти на стягнення у виді конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, представник Київської митниці вказує, що судом першої інстанції не були прийняті до уваги та не враховані фактичні обставини справи, що в свою чергу призвело до прийняття необ`єктивного рішення. Зазначає, що суд першої інстанції не надав належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 473 МК України.

У судових засіданнях у Київському апеляційному суді взяли участь представники Київської служби Держмитслужби Ніконов Г.В. та Кундіус Д.С .

Вислухавши пояснення представників митного органу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 березня 2023 року в зону діяльності Київської митниці до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Спеціалізований» (Київська область, Бучанський район с. Білогородка, вул. Компресорна, 3) подано до митного оформлення додатковий реєстр № 23UA100300R002BXM0 та 12 квітня 2023 року пред`явлено для здійснення митного контролю міжнародне експрес-відправлення за міжнародним транспортним документом № NP1634NPG від 26 березня 2023 року та інвойсом №1 від 26 березня 2023 року (далі - товаросупровідні документи), яке надійшло із Польщі до України на адресу отримувача громадянина ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 .

Відповідно до інформації, зазначеної в додатковому реєстрі від 19 квітня 2023 року № 23UA100300R002BXM0 та товаросупровідних документах МЕВ надійшло від відправника міжнародного експрес відправлення ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), адреса: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2, тел. НОМЕР_2) та, згідно з інвойсом, мало містити «Original SKYRC IMAX B6V2 charger for Digital RC Lipo NiMh Battery Balance Charger with AC DC 60W Adapter tempreture senor jst» в перекладі (оригінальний зарядний пристрій SKYRC IMAX B6V2 для Digital RC Lipo NiMh Battery Balance Charger with AC DC 60W Adapter tempreture senor jst), у кількості 1 шт., вартістю 51 EUR.

Однак, 12 квітня 2023 року при митному огляді МЕВ №NP1634NPG встановлено, що відправлення містить перетворювачі напруги з маркуванням 280W DC-DC CONVERTER RcNUN WG12S2810, у кількості - 14 шт., загальною вартістю 8319.36 грн.

Статтею 473 МК України передбачено відповідальність особи за вчинення дій, спрямованих на пересилання через митний кордон України в міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України, а також пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання актами Всесвітнього поштового союзу, та тягне за собою конфіскацію цих товарів.

Разом із тим, будь-яких доказів того, що перетворювачі напруги з маркуванням 280W DC-DC CONVERTER RcNUN WG12S2810, у кількості - 14 шт. заборонені до пересилання в міжнародних експрес-відправленнях законодавством України, та/або актами Всесвітнього поштового союзу матеріали справи не містять та до суду не надано.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 будь-яких умисних дій, спрямованих на пересилання через митний кордон України в міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України, а також пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання актами Всесвітнього поштового союзу, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 473 МК України.

Доводи апеляційної скарги представника митниці не підтверджують наявність в діях відправника міжнародного поштового відправлення ознак діяння, яке є порушенням митних правил, передбачених ст. 473 МК України, а тому висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

При цьому відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року № 8, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Згідно ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно із ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також, на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України вбачається, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "Про захист прав і основоположних свобод", а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України", принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Стіл та інші проти Сполученого Королівства" Європейський суд з прав людини вказує, що усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачити повною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія.

Принцип правової визначеності є необхідним елементом принципу верховенства права. В свою чергу, вимоги державного органу, які адресовані суб`єкту господарювання під час проходження тих чи інших адміністративних процедур, мають бути аналогічними із практикою застосування таких процедур і в інших умовах.

Статтею 247 КУпАП встановлені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на відсутність достовірних і достатніх відомостей про вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та враховуючи вимоги закону, що сумніви мають трактуватись на користь притягуваного до відповідальності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що провадження в справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують законність постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 червня 2023 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 , а тому підстави для зміни чи скасування цієї постанови відсутні.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП та ст. 458, 483 Митного кодексу України, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби Келеберденка залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 02 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.В. Мережко