ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1899/23 Справа № 199/5904/23 Суддя у 1-й інстанції - Савченко Є.М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Лучка Артема Сергійовича на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Лучка А. С.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 03.07.2023 о 18:30 год., в м. Дніпро, по вул. Бетховіна, 91, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Renault Logan № НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: млява та нечітка мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, викликати та допитати як свідка гр. ОСОБА_2 , постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, посилається на те, що оскаржена постанова складена 08.08.2023 та отримана апелянтом 10.08.2023, у зв`язку з чим вважає, що наявні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції проігнорував пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, не був за кермом, натомість вийшов на подвір`я зі свого будинку лише забрати мобільний телефон в автомобілі, який забув на задньому сидінні коли його підвозив син, що було повідомлено під час судового засідання та підтверджено відеозаписом працівників поліції. Свідок ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_1 , яка приїхала в судове засідання суду першої інстанції для дачі показань, проте засідання не відбулося, а в наступному судовому засідання суд проігнорував клопотання про допит свідка в режимі відеоконференції. Зазначає, що протокол та рапорт працівника поліції не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 .

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні захисник та ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, пропущений строк є не значним, а тому для забезпечення права особи на оскарження судового рішення, клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону з огляду на наступне.

Так, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змісту якого слідує, що 03.07.2023 року о 18:30 год., в м.Дніпро, по вул. Бетховіна, 91, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Renault Logan № НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: млява та нечітка мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Позиція захисника зводиться до твердження, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки цей факт не підтверджується відеозаписом з бодікамер працівників поліції.

З такими твердженнями захисту суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки КУпАП не встановлює вимог, що ця обставина (керування транспортним засобом) встановлюється тільки відеозаписом або іншими певними засобами доказування. Апеляційний суд зауважує, що факт керування може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП.

Факт керування транспортним засобом за обставин, викладених у рішенні суду, підтверджується поясненнями самого ОСОБА_1 , який під відеозапис на боді-камери працівників поліції, підтвердив, що він їхав за кермом (час запису з 07 хвилини).

Крім того, дана обставина підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_2 , яка викликала наряд поліції, надала письмові пояснення, які підтверджуються відеозаписом, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та обігнав її на перехресті (час запису 01:55).

Допитана в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_2 , надала інші показання з цього приводу, які розцінюються апеляційним судом, як недостовірні, оскільки викликані бажанням допомогти батьку ОСОБА_1 , уникнути адміністративної відповідальності.

Твердження ОСОБА_1 , що за кермом перебував його син, були предметом перевірки в суді першої інстанції і обґрунтовано спростовані судом.

Згідно з дослідженим в судовому засіданні відеозаписом працівників патрульної поліції, свідок ОСОБА_2 підтвердила факт керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння саме ОСОБА_1 , що пізніше підтвердив і сам ОСОБА_1 на відео, що також підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , які були долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на відео також і поліцейський Козюберда В. підтверджував, що бачив рух автомобіля, з якого вийшов ОСОБА_1 .

Будь-яких інших осіб в автомобілі або біля автомобіля не було. Також на місці події ОСОБА_1 не давав пояснення про керування автомобілем сином.

Визначення терміну керування транспортним засобом наведено, зокрема в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. (п. 2.5 Правил дорожнього руху).

За частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративно-караним є діяння, яке полягає, зокрема у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП окреслює обставини, які підлягають доказування в межах даної категорії справ, зокрема, що особа керувала транспортним засобом (виконувала функції воді), мала ознаки відповідного сп`яніння та в порушення обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР України відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, працівниками поліції правильно розцінено поведінку ОСОБА_1 як відмову від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я та порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання захисника Лучка Артема Сергійовича та поновити строк апеляційного оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника Лучка Артема Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун