ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/2251/23 Головуючий суддя І інстанції Цендра Н.В.
Апеляційне провадження № 33/818/696/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

захисника - Остапенко С.Ю.,

потерпілого - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Остапенко С.Ю. на постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 червня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Крім того, цією постановою відмовлено у задоволенні клопотання захисника Остапенко С.Ю. про призначення судової автотехнічної експертизи.

Постановою встановлено, що 25.04.2023 року о 09-20 год. в м.Лозова, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 по просп.Перемоги, буд.29, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в поточному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження.

В своїй апеляційній скарзі захисник Остапенко С.Ю. просить постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2023 року щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП скасувати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в діях ОСОБА_2 немає складу адміністративного правопорушення, оскільки водій ОСОБА_1 порушив правила Правила дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Зазначає, що при перетинанні перехрестя ОСОБА_1 здійснив обгін автомобіля ОСОБА_2 , що заборонено ПДР України.

В судове засідання, яке призначалося судом апеляційної інстанції, ОСОБА_2 не з`явився, але він особисто повідомлялися про місце і час розгляду справи шляхом телефонного повідомлення на мобільні номери телефону, що містяться в матеріалах справи.

Крім того, до початку апеляційного розгляду захисник Остапенко С.Ю. повідомила, що ОСОБА_2 відомо про місце і час розгляду справи, але через погане самочуття не може особисто приймати участь під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення. Захисник також просила провадити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_2 , з яким узгоджена процесуальна позиція сторони захисту.

При цьому належить врахувати, що саме захисник Остапенко С.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2023 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

У цьому контексті суд також звертає увагу , що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи , яка її подала , а неявка цієї особи в судове засідання, за умови, якщо вона була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, не є перешкоджає судовому розгляду.

Отже, враховуючи зазначені обставини та думки захисника Остапенко С.Ю. і потерпілого ОСОБА_1 , суд вирішив провадити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_2 , який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, суд вирішив провадити апеляційний розгляд за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи наявні відомості у матеріалах справи та доводів апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника Остапенко С.Ю., яка підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити, думку потерпілого ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника Остапенко С.Ю. не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з відомостей, що є наявними у справі, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_2 щодо порушення ним п.10.1 Правил дорожнього руху України.

Разом з цим належить врахувати, що під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом не наведено переконливих відомостей, які спростовують висновки суду першої інстанції щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме на відомості: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №010298 від 25.04.2023 року; схеми місця ДТП від 25.04.2023 року; рапорту старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області; письмових поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; фототаблиці з місця ДТП від 25.04.2023 року.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №010298 від 25.04.2023 року (арк. 3), 25.04.2023 року о 09-20 год. в м.Лозова, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 по просп.Перемоги, буд.29, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в поточному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження.

З відомостями, зафіксованими у цьому протоколі ОСОБА_2 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі та наявність його власноручних пояснень у ньому (а.с.3).

Крім того, відповідно до відомостей зафіксованих в схемі місця ДТП, об`єктивно вбачається, що місцем ДТП є ділянка дороги по просп.Перемоги, буд.29 у м.Лозовій. Автомобіль ОСОБА_2 після події ДТП знаходиться до перехрестя, а автомобіль ОСОБА_1 на перехресті. Автомобілі під керування водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходяться в попутному напрямку. Відстань між цими транспортними засобами становить 14,4 м. Ширина всієї дороги становить 21,5 м. Тобто, ширина однієї смуги руху в кожному напрямку становить 10,75 м. Після події ДТП автомобіль «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться до перехрестя на відстані 6,40 м та 4,9 м правою частиною від узбіччя, а транспортний «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - на відстані 11 м та 11,3 м від лівого узбіччя та лівої частини автомобіля (а.с. 6).

Ці обставини також не заперечувала і захисник Остапенко С.Ю. під час апеляційного розгляду.

Крім того, з відомостей цієї схеми місця ДТП та фототаблиці до неї, автомобіль «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження передньої лівої частини автомобіля, а транспортний засіб «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - права бокова частина автомобіля (а.с.6, 7-10).

Ці відомості ОСОБА_2 не заперечував, про що свідчить його підпис у схемі місця ДТП та відсутність будь-яких зауважень (а.с. 3).

Суд бере до уваги те, що незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями працівників поліції під час складання ними протоколу та схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, цей протокол та схема місця ДТП складені уповноваженими державними особами і дії службових осіб, що їх складали, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_2 та його захисником Остапенко С.Ю. не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії працівника поліції до його керівництва, з метою ініціювання службової перевірки і притягнення цих осіб до дисциплінарної відповідальності, хоча мали для цього достатньо часу.

Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання апелянта на незаконність дій працівника поліції під час складення протоколу або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у схемі місця ДТП.

Крім того, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що подія ДТП сталася до перехрестя, а саме по просп.Перемоги, буд.29 у м.Лозовій. Наближаючись до перехрестя він рухався у лівій смузі руху, а автомобіль ОСОБА_2 рухався повільно та у правій смузі руху. Коли він почав випереджати автомобіль ОСОБА_2 , він відчув удар у праву частину свого автомобіля. Також він зазначив, що подія ДТП сталася до перехрестя.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення захисник Остапенко С.Ю. не оспорювала той факт, що автомобіль ОСОБА_2 рухався по своїй смузі руху ближче до узбіччя.

Твердження апелянта про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася на перехресті, на думку апеляційного суду, повністю спростовуються відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №010298 від 25.04.2023, схеми місця ДТП від 25.04.2023 року, рапорту старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також фототаблиці з місця ДТП від 25.04.2023 року.

При цьому належить врахувати, що за загально визначним поняттям, обгін це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Випередження це рух транспортного засобу зі швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, матеріали цієї справи не містить відомостей про те, що подія ДТП сталася до перехрестя та автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не здійснював виїзд на смугу зустрічного руху з метою випередження транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника Остапенко С.Ю. в цій частині є суб`єктивною та непереконливою.

Більш того, відповідно до п.11.1 ПДР України, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Згідно вимог п.11.2 ПДР України, на дорогах, які мають дві або більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Як вбачається з відомостей схеми місця ДТП від 25.04.2023 року, дорожньо-транспортна пригода між транспортними ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сталася на ділянці дороги по просп.Перемоги, буд.29 у м.Лозовій, на якій не вбачається дорожньою розмітки або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2. Згідно схеми місця ДТП ширина однієї полоси становить 10,75 м, відстань від заднього правого колеса автомобіля ОСОБА_2 до правої обочини дороги становить 4,7 м, відстань від переднього правого колеса 6,4 м. Після ДТП відстань від переднього колеса автомобіля ОСОБА_1 до лівої обочини дороги становить 11 м.

Тобто, згідно відомостей цих письмових доказів об`єктивно вбачається, що дорожньо-транспортна пригода між транспортними засобами під керуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сталася на смузі руху шириною 10,75 м, по якій в попутному напрямку рухались ці автомобілі.

Більш того, аналізуючи відомості схеми місця ДТП та фототаблиці до неї, автомобіль «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження передньої лівої частини автомобіля, а транспортний засіб «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - права бокова частина автомобіля (а.с.6, 7-10).

Отже, дорожньо-транспортна пригода сталася вже після того, як автомобіль «Mazda 6» під керуванням ОСОБА_1 більше ніж на половину випередив автомобіль«Renault Logan» під керуванням ОСОБА_2 .

Крім того, як пояснила захисник Остапенко С.Ю. та потерпілий ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, автомобіль під керуванням ОСОБА_2 до події ДТП рухався у крайній правій смузі руху, ближче до узбіччя.

Більш того, відповідно до п.1.4 Правил дорожнього руху України, кожен з учасників дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Таким чином, рухаючись по дорозі, ОСОБА_1 об`єктивно не міг допустити, що ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по сусідній смузі руху, при зміні напрямку руху не впевниться в безпечності свого маневру та створить перешкоду і, як наслідок, - зіткнення транспортних засобів, допустивши порушення вимог п.10.1 ПДР України.

За таких обставин, твердження захисника Остапенко С.Ю. щодо незгоди з тим, що в результаті порушення ОСОБА_2 п.10.1 Правил дорожнього руху України відбулось зіткнення транспортних засобів, суд апеляційної скарги розцінює як обраний спосіб захисту та уникнення відповідальності.

Аналізуючи послідовність дій учасників ДТП, апеляційний суд вбачає, що належне виконання ОСОБА_2 вимог п.10.1 ПДР України унеможливлювало подію ДТП, а виконання цього пункту ПДР було його обов`язком.

Отже, доводи апелянта не спростовують зазначені в судовій постанові відомості, які в своїй сукупності свідчать про порушення саме ОСОБА_2 п п.10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Також, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У п. 52 рішення Європейського суду з прав людини від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_2 п.10.1 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ст. 124 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

Апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника Остапенко С.Ю. не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Остапенко С.Ю. залишити без задоволення, а постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 червня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков